Справа № 141/73/26
Провадження № 2/141/145/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2026 року         с-ще Оратів
Оратівський районний суд Вінницької області, в складі головуючого судді: Демченко І.В., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження, за наявними у справі матеріалами, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
До суду надійшла позовна заява від представника ТОВ «ФК «ЄАПБ» (далі – Позивач) до ОСОБА_1 (далі – Відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 15824,26 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.03.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 103404885. Відповідно до умов договору Кредитодавець зобов`язується на умовах , в строк та в сумі визначеній договором надати Позичальнику грошові кошти в розмірі 4200,00 грн у кредит, Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісії та проценти за користування кредитом.
28.07.2025 первісним кредитором ТОВ «Мілоан» було відступлено право вимоги на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором факторингу № 28072025.
Оскільки Відповідач не виконує зобов`язання за кредитним договором, утворилась заборгованість перед Позивачем, яка на момент подання позовної заяви становить 15824,26 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням – 4200,00 грн; заборгованість за відсотками – 2418,82 грн; заборгованість по комісії за обслуговування кредиту – 2058,00; заборгованість за пенею, штрафами – 7147,44 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.
Ухвалою суду від 12.02.2026 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 
Представник позивача та позивач копію ухвали суду отримали 14.02.2026. Клопотань та заяв не подавали.
Відповідач ОСОБА_1 копію ухвали суду отримав 17.02.2026. Клопотань, заяв та відзиву на позов не подав.
Керуючись ч.8 ст.178 ЦПК України та ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні ним правовідносини:
19.03.2025 ОСОБА_1 і ТОВ «Мілоан» уклали договір про споживчий кредит № 103404885 в електронній формі. Відповідач підписав договір одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до умов договору, Кредитодавець зобов`язується на умовах визначених Договором, на строк визначений п.1.3. Договору надати Позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п.1.2. Договору у кредит (далі кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісії та проценти за користування кредитом відповідно до Графіку платежів та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. 
Договір укладений на таких умовах: 
Сума (загальний розмір) кредиту становить 4200.00 грн. Кредит надається загальним строком на 360 днів за умови виконання Позичальником Графіку платежів, з 19.03.2025 (дата надання кредиту). Строк на який надається окрема частина кредиту встановлюється Графіком платежів. Повернення кредиту, сплата комісії за надання кредиту, комісії за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) та процентів за користування кредитом має здійснюватися Позичальником зі встановленою періодичністю відповідно до Графіку платежів, наведеному у додатку №1 до Договору. Остаточний термін (дата) повернення кредиту, сплати комісій та процентів за користування кредитом (за умови дотримання Графіку платежів): 14.03.2026 (дата остаточного погашення заборгованості). Загальні витрати Позичальника за кредитом складають 13080.30 грн. Денна процентна ставка складає: (13080.30 грн. / 4200.00 грн.) / 360 днів * 100% = 0.87%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка дорівнює 1772.29 відсотків річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника складає 17280.30 грн. Комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) (за весь строк кредитування): 6468.00 грн., що нараховується за ставкою 7.00 відсотків від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період (крім останнього періоду), що встановлені Графіком платежів, який є додатком №1 до Договору. Проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду, визначеного Графіком платежів, нараховуються за ставкою 3.65 відсотків річних на фактичну заборгованість за кредитом. Проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховуються за стандартною процентною ставкою 220.00 відсотків річних від фактичного залишку кредиту починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного Графіком платежів. Нараховані згідно п.1.5.3 та 1.5.4 Договору проценти за користування кредитом за весь строк кредитування, складатимуть: 6612.30 грн. Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована.
Кредитні кошти надаються Позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 .
19.03.2025 кошти в сумі 4200,00 грн перераховані на карту 496680XXXXXX5608, отримувач – ОСОБА_1 , платник – ТОВ «Мілоан», банк платника «ФК Контрактовий дім», призначення платежу – кошти згідно договору 103404885, що підтверджується платіжним дорученням № 101641039.
З розрахунку заборгованості за договором № 101641039 від 19.03.2025 вбачається, що ТОВ «Мілоан» нараховано відповідачу заборгованість за основним зобов`язанням, заборгованість за відсотками, заборгованість за комісією за обслуговування кредиту та заборгованість за пенею, штрафами в період з 19.03.2025 по 28.07.2025, відповідно до умов договору.
28.07.2025 між первісним кредитором ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 28072025. 
Відповідно до умов зазначеного договору ТОВ «ФК «ЄАПБ» передає грошові кошти в розпорядження первісному кредитору за плату, а ТОВ «Мілоан» відступає йому права грошової вимоги до боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), комісію за надання кредиту, проценти за користування кредитом, комісію за обслуговування кредиту, неустойку за порушення грошового зобов`язання та інші платежі згідно кредитних договорів, право на одержання яких належить первісному кредитору.
У витягу з Реєстру боржників № 3 в новій редакції згідно додаткової угоди № 1 від 29.07.2025 до договору факторингу № 28072025 від 28.07.2025, наданому позивачем, відображена заборгованість ОСОБА_1 на суму 15824,26 грн. з яких: заборгованість за основним зобов`язанням – 4200,00 грн; заборгованість за відсотками – 2418,82 грн; заборгованість по комісії за обслуговування кредиту – 2058,00; заборгованість за пенею, штрафами – 7147,44 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.
Ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Згідно частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦКУ, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
З урахуванням викладеного, суд доходить таких висновків:
Судом встановлено, що Позивач належними та допустимими доказами підтвердив факт існування заборгованості Відповідача та її розмір в частині заборгованості за основною сумою боргу та процентами. Водночас Відповідач відзиву на позов не подав, доказів спростування розрахунку заборгованості або належного виконання зобов`язань суду не надав.
Таким чином, враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи, а також відсутність заперечень з боку Відповідача, суд приходить до висновку, що вимоги Позивача в частині стягнення з Відповідача 6618,82 грн заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту) та процентами за договором № 103404885 від 19.03.2025 є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог в частині заборгованості за комісєюї за обслуговування кредиту, суд зазначає:
Договором про споживчий кредит № 103404885 від 19.03.2025 передбачено сплата позичальником комісії за обслуговування кредиту.
Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не більше одного разу на місяць, а також у разі зміни істотних умов договору про споживчий кредит, включаючи випадки, коли така зміна відбувається внаслідок настання умов, визначених таким договором, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє споживачу інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства та договором про споживчий кредит.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
Ураховуючи, що позивач не зазначив та не надав доказів наявності та переліку таких послуг і погодження їх із споживачем при укладенні кредитного договору, то положення договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Зазначене узгоджується з висновками, викладеними у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2023 у справі №204/224/21.
Колегія суддів ВП ВС у постановах від 13.07.2022 у справі № 363/1834/17, 01.06.2021 у справі № 910/12876/19 зауважила, що сторони не можуть у договорі визначати взаємні права й обов`язки у спосіб, який суперечить існуючому публічному порядку, порушує положення Конституції України, не відповідає передбаченим статтею 3 ЦК України загальним засадам цивільного законодавства, що обмежують свободу договору, зокрема справедливості, добросовісності, розумності (пункт 6 частини першої вказаної статті). Домовленість сторін договору про врегулювання відносин усупереч існуючим у законодавстві обмеженням не спричиняє встановлення відповідного права та/або обов`язку, як і його зміни та припинення. Тому підписання договору не означає безспірності його умов, якщо вони суперечать законодавчим обмеженням.
Таким чином, вимоги про стягнення комісії за обслуговування кредиту є недоведеними і задоволенню не підлягають.
Щодо позовних вимог в частині заборгованості за пенею, штрафами , суд зазначає:
Суд зазначає, що п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України встановлено, що в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
У п. 75 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.06.2021 у справі №334/3161/17 зроблено правовий висновок, що якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, що має юридичну силу закону України, містять однопредметні норми, що мають різний зміст, то пріоритетними є норми ЦК України.
Відтак до спірних правовідносин підлягають застосуванню саме положення п.18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України.
Таким чином, до стягнення з Відповідача на користь Позивача підлягає заборгованість в сумі 6618,82 грн, яка виникла з кредитного договору № 103404885 від 19.03.2025.
Згідно з частиною 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже, з Відповідача на користь Позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 1113,68 грн.
Керуючись ст.ст. 141, 263-265, 273, 279 ЦПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ: 35625014, вул. Лісова, буд.2, м. Бровари, 07400) заборгованість за кредитним договором № 103404885 від 19.03.2025 в розмірі 6618,82 грн ( шість тисяч шістсот вісімнадцять гривень 82 коп.), з яких: 
заборгованість за основним зобов`язанням – 4200,00 грн (чотири тисячі двісті гривень 00 коп.); заборгованість за відсотками – 2418,82 грн (дві тисячі чотириста вісімнадцять гривень 82 коп.).
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму сплаченого судового збору в розмірі 1113,68 грн (одна тисяча сто тринадцять гривень 68 коп.).
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Учасники справи, яким повне рішення суду не було вручене у день його складення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: вул. Лісова, буд.2, м. Бровари, 07400; код ЄДРПОУ: 35625014.
Відповідач:  ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя І.В. Демченко