ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/2845/26 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови, 

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі – ГУ ПФУ у Волинській області, позивач) звернулося з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі – Відділ примусового виконання рішень, відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 24.02.2026 ВП № 79579297.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваною постановою головного державного виконавця Відділу ПВР Новосада О.Ю. від 24.02.2026 у виконавчому провадженні №79579297 за невиконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27.08.2025 року у справі №140/5565/25 на боржника ГУ ПФУ у Волинській області накладено штраф в розмірі 5100,00 грн з підстав невиконання рішення суду без поважних причин.
Позивач вважає оскаржувану постанову такою, що не відповідає вимогам Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII “Про виконавче провадження” (далі – Закон №1404-VIII), з огляду на те, що після набрання судовим рішенням законної сили його виконання здійснено добровільно: пенсію ОСОБА_1 перераховано з 01.12.2025, а сума заборгованості за період з 01.12.2024 по 30.11.2025 (становила 10659,22 грн, а на даний час – 8910,01 грн) внесена до Реєстру судових рішень для її погашення. Державний виконавець не провів перевірку виконання рішення суду, не надав належної оцінки інформації про його виконання боржником та поважності причин існування заборгованості за рішенням суду.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 11.03.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за цим позовом, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 , розгляд справи визначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін з урахуванням §2 глави 11 розділу ІІ Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України). Розгляд справи призначено на 11:00 год. 25.03.2026. У справі оголошувалась перерва до 14:00 год. 31.03.2026. 
Відповідач у поданому відзиві позовні вимоги заперечив та вказав, що рішення суду в повному об`ємі не виконується, обмеження пенсії її максимальним розміром не знято. Враховуючи зазначена та норми чинного законодавства вважає правомірним накладення на відповідача штрафу за невиконання судового рішення.
У письмових поясненнях третя особа вважає, що державний виконавець за її зверненням правомірно наклав штраф за невиконання ГУ ПФУ у Волинській області рішення суду, яке не виплачує нараховану йому пенсію без обмеження її розміру, а також не виконує рішення суду щодо виплати заборгованості по пенсії.
У судове засідання 31.03.2026 представники сторін не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи. Позивач та представник відповідача, третя особа подали заяви про розгляд справи у їх відсутності.
Враховуючи особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, зокрема передбаченої частиною 7 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень частини 2 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (частина 3 статті 268 КАС України).
Згідно із частиною третьою статті 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.
Як передбачено частиною четвертою статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З урахуванням приписів частини третьої статті 194, частини четвертої статті 229, частини третьої статті 268 КАС України, судовий розгляд справи проведено в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання технічними засобами.
Дослідивши письмові докази та перевіривши заяви по суті справи, суд встанови такі обставини.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 27.08.2025 у справі №140/5565/25, яке набрало законної сили 27.09.2025, за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, позов задоволено повністю, зокрема, зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області провести ОСОБА_1 з 01.12.2024 нарахування та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії без обмеження її максимальним розміром.
Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень від 13.11.2025 відкрито виконавче провадження №79579297 з виконання виконавчого листа №6232/2025, виданого 21.10.2025 Волинським окружним адміністративним судом на зобов`язальну частину рішення (а.с.10).
Листом від 28.11.2025 №0300-0405-5/80140 (а.с.11) ГУ ПФУ у Волинській області проінформувало державного виконавця про те, що на виконання рішення суду у справі №140/5565/25 в добровільному порядку, до відкриття виконавчого провадження, було проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 01.12.2024, без обмеження її максимальним розміром (з врахуванням виплачених сум), а сума заборгованості за період з 01.12.2024 по 30.11.2025 (становила 10659,22 грн, а на даний час – 8910,01 грн) внесена до “Реєстр судових рішень” Інтегрованої комплексної інформаційної системи (ІКІС ПФУ) для її погашення. Відповідно до Постанови КМ України №821 проведено виплату частини заборгованості в розмірі 1749,21 грн.
Постановою державного виконавця Відділу ПВР Новосада О.Ю. від 24.02.2026 ВП № 79579297 за невиконання судового рішення без поважних причин, на підставі статей 63, 75 Закону №1404-VIII на боржника ГУ ПФУ у Волинській області накладено штраф в розмірі 5100,00 грн (а.с.6 зворот).
При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно із частинами першою, другою статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Суд також наголошує, що обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Пунктом 2 частини першої статті 2 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: обов`язковості виконання рішень.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
За вимогами частини першої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Пунктом 1 частини другої статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
За приписами пункту 1 частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.
Згідно із частинами п`ятою, шостою статті 26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).
Відповідно до частин першої, другої статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Частиною першою статті 75 Закону №1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
З аналізу наведених норм слідує, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.
Постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано і таке невиконання сталося без поважних на те причин, тобто коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього. 
Отже, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановлено факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.
За обставин цієї справи виконавче провадження з примусового виконання рішення суду від 27.08.2025 у справі №140/5565/25 відкрито 13.11.2025. 
Зокрема, вказаним рішенням суду було зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області провести ОСОБА_1 01.12.2024 нарахування та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії без обмеження її максимальним розміром.
Тобто, вказане судове рішення вимагало від боржника вчинення ряду дій, а саме: нарахування та виплату пенсії з певного періоду без обмеження її максимальним розміром.
Із долучених до справи документів (листа боржника від 28.11.2025 №0300-0405-5/80140, рішення про перерахунок пенсії (а.с.7), вбачається, що дійсно ГУ ПФУ у Волинській області на виконання рішення суду у справі №140/5565/25, було проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2024, без обмеження її максимальним розміром (з врахуванням виплачених сум). Сума заборгованості за період з 01.12.2024 по 30.11.2025 (становила 10659,22 грн, а на даний час – 8910,01 грн) внесена до “Реєстр судових рішень” Інтегрованої комплексної інформаційної системи (ІКІС ПФУ) для її погашення. Відповідно до Постанови КМ України №821 проведено виплачу частини заборгованості в розмірі 1749,21 грн.
На думку суду вказане свідчить про часткове виконання судового рішення.
Зокрема, рішення суду вимагало від боржника перерахунок пенсії ОСОБА_1 із 01.12.2024.
Позивачем долучено до матеріалів справи перерахунок пенсії ОСОБА_1 на виконання даного рішення суду, який свідчить про перерахунок його пенсії з 01.12.2025, а не 2024 року (а.с.7).
Із вказаного рішення вбачається, що розмір його перерахованої пенсії з 01.12.2025 становить 27124,88 грн., а підсумок пенсії яка підлягає виплаті становить 24429,94 грн.
З долучених до справи третьою особою перерахунків пенсій (а.с.30,32) вбачається, що нарахований ОСОБА_1 розмір пенсійної виплати з 01.12.2024 становить 25249,88 грн, підсумок пенсії, яка підлягає виплаті становить 23610 грн, та з 01.03.2025 - 27124,88 грн., підсумок пенсії, яка підлягає виплаті - 23610 грн.
Пенсійним фондом до позовної заяви долучено скрин шоти екрану виплати стягувачу (а.с.15), з яких вбачається, що виплата пенсії ОСОБА_1 в межах вересня 2025 року по лютий 2026 року здійснювалася у розмірах 23610 грн. та 25950 грн. відповідно, тобто в розмірі 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність на 2025 та 2026 роки, хоча нарахована йому пенсія вказаний розмір перевищувала.
Вказане свідчить про те, що боржником всупереч судовому рішенню у справі №140/5565/25 виплата пенсії за період вказаний у ньому виплачувалась з обмеженням максимального розміру, так само виплата пенсії ОСОБА_1 продовжувалась після набрання рішенням суду законної сили з 29.09.2025, про що свідчать дані про виплати.
Органу державної виконавчої служби не надано доказів вжиття заходів зі сторони боржника для повного і своєчасного виконання рішення суду. 
У позовній заяві відсутнє будь-яке нормативно-правове обґрунтування правомірності дій ГУ ПФУ у Волинській області, вчинених на виконання рішення суду щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 з 01.12.2024 нарахування та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії без обмеження її максимальним розміром.
Долучені до справи позивачем докази не свідчать про повне фактичне виконання рішення суду, а доводи ГУ ПФУ у Волинській області не знаходять підтвердження.
Суд наголошує, що невиконання рішення суду без поважних причин у встановлений виконавцем строк є підставою відповідно до частини першої статті 75 Закону №1404-VIII для накладення на боржника штрафу (на юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).
Надіслані листом ГУ ПФУ у Волинській області від 28.11.2025 №0300-0405-5/80140 документи щодо виконання рішення суду у справі №140/5565/25 не місять даних про його повне виконання позивачем, та поважних обставин, які б свідчили про неможливість його виконання.
З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України суд дійшов висновку про те, що постановою про накладення штрафу від 24.02.2026 ВП № 79579297 боржника ГУ ПФУ у Волинській області правомірно притягнуто до відповідальності за невиконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27.08.2025 у справі №140/5565/25 без поважних причин, вказану постанову винесено за наявності фактичних та правових підстав, у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог про скасування такої постанови належить відмовити.
Керуючись статтями 243-246, 271, 272, 287 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови відмовити повністю.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. 
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його складення.

Суддя Р.С. Денисюк