Справа № 944/559/24
Провадження №2/944/957/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2026 року	м.Яворів 	

Яворівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Матвіїва І.М.
з участю секретаря судового засідання Димчак Х.Т.,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Яворів, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
в с т а н о в и в:
Представник позивача ТзОВ «Іннова Фінанс» звернувся до суду із зазначеним позовом та просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 суму боргу за договором позики №293000323 від 28.03.2023 в розмірі 143766 грн, та судовий збір в сумі 2422,40 грн.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28 березня 2023 року між ТзОВ «ІННОВА ФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання грошових коштів у позику №293000323. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, одноразовим ідентифікатором, що підтверджується роздруківкою з електронної пошти. Зазначає, що на виконання умов договору позикодавець надав відповідачу грошові кошти в розмірі 14000 грн, що підтверджується довідкою про перерахування коштів, проте відповідач умови договору не виконував, внаслідок чого утворилася заборгованість у сумі 143766 грн, яка складається з основної заборгованості в сумі 14000 грн та заборгованості за процентами в сумі 129766 грн. Враховуючи, що відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, суму позики не повернув, проценти за користування грошовими коштами не сплатив, просить позов задовольнити.
Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 06.02.2024 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 28.10.2025 задоволено заяву відповідача та скасовано заочне Яворівського районного суду Львівської області від 06.09.2024 по цивільній справі №944/559/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та призначено справу до розгляду.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходило.
Зважаючи на викладене вище, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи.
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи.
Частинами 4, 5 ст.268 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 02.04.2026, є дата складення повного судового рішення 07.04.2026.
Дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов наступного висновку.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України.
За приписами ст.3, 4 ЦПК України захисту підлягають порушене, невизнане або оспорюване право особи чи інтерес, а також державний чи суспільний інтерес.
Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
За правилами ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з положеннями ч.2 ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
За змістом ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За змістом ст.1046 ЦПК України за договором позики одна сторона ( позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики) або ж таку кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Статтею 3 ЗУ «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно зі ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідно до ст.12 Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
За правилами ч.1, 2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Згідно з п.12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.   Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
За приписами ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (у даному випадку ТОВ «Іннова Фінанс»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються підприємцем, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим підприємець має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Приписами ст.525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За положеннями ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.
28.03.2023 між ТзОВ «ІННОВА ФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено договір надання грошових коштів у позику №293000323, про що свідчить п.6 договору, адреса, реквізити та підпис сторін, зі сторони ОСОБА_1 договір підписаний одноразовим ідентифікатором: hotg01cmj.
Згідно з п.1.9. Договору, договір підписується електронним підписом Позикодавця та надсилається для ознайомлення та узгодження умов Позичальнику в особистий кабінет разом з електронним повідомленням - пропозицією укласти Договір. На вказану Позичальником електронну пошту або смс повідомленням надсилається одноразовий ідентифікатор для підписання Договору, що згенерований під час проходження Позичальником процедури укладення Договору. Позичальник, приймаючи пропозицію Позикодавця укласти Договір, підписує в інформаційно-телекомунікаційній системі електронне повідомлення одноразовим ідентифікатором шляхом натискання кнопки "підписати". Сформовані таким чином електронні підписи Позичальника та Позикодавця накладені на Договір. Після підписання такими електронними підписами Договору його умови вважаються прийнятими, а Договір є укладеним.
На підтвердження укладення договору позивачем долучено копії витягів з пошти, відповідно до яких на поштову скриньку: ІНФОРМАЦІЯ_1 скеровувалися листи щодо підписання договорів з унікальними одноразовими ідентифікаторами.
Окрім того, суд звертає увагу, що електронна адреса відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 зазначена відповідачем у запереченнях на позовну заяву.
Пунктами 1.1., 1.1.1, 1.1.4, 1.1.5. договору, сторони погодили суму позики 14000 грн. 00 коп, тип позики- кредит, Дисконтну (знижену) проценту ставку 1.99% на день (726.35 річних), проценту ставку Позаакційну (базову) - 2.99 % на день (1091.35 % річних).
Також п. 1.2, 1.3.1, 1.3.3., 1.5. зазначеного договору сторони погодили строк позики - 30 днів, дату надання позики, дату повернення позики, умови користування позикою понад строк встановлений п. 1.2 договору.
Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.
До укладання договору кредитування сторони підписали пропозицію укласти договір (оферта) в якій визначили предмет договору, порядок надання кредиту, порядок розрахунку процентів, права та обов`язки сторін, порядок та строки повернення кредиту, відповідальність та інше.
Як вбачається з паспорту споживчого кредиту підписаного відповідачем 28.03.2023 р 16:50 - utby2hpd/ у такому зазначено: тип кредиту - позика на умовах повернення в кінці строку позики; сума кредиту 14000 грн.; строк кредитування 30; спосіб надання кредиту - безготівковим шляхом (кредитні кошти надаються позичальнику шляхом перерахування на банківську картку вказану при подачі заявки на отримання позики), процентну ставку , відсотків річних дисконтну -1.99%, базову - 2.99%, річна процентна ставка -726.35.
Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 дійшов висновку, що електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами.
Таким чином, після прийняття позичальником умов договору надання грошових коштів у позику ТзОВ «ІННОВА ФІНАНС» уклало з ОСОБА_1 договір №293000323, який підписано останнім відповідно до вимог ч. 6, 8 ст. 11, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «hotg01cmj».
Отримання відповідачем кредитних коштів, підтверджується повідомленням ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ЕЙ» вих №4335-ВП від 30.01.2024 р, згідно якого було здійснено за дорученням «ІННОВА ФІНАНС» успішні перекази коштів на картки клієнтів : 28.03.2023 року на суму 14000 грн, власник картки - ОСОБА_1 , маска картки НОМЕР_1 , код авторизації 116222, номер транзакції в системі WayForPay -92173.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.
З огляду на наведене суд доходить висновку, що відповідачем порушуються умови укладених договорів по своєчасному поверненню суми кредиту та відсотками за користування кредитом, внаслідок чого утворився борг перед позивачем у зазначеній сумі. Таким чином, суд визнає, що відповідач в односторонньому порядку відмовився від належного виконання взятих на себе зобов`язань за договором.
Відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання та має заборгованість за договором №293000323 від 28.03.2023 року, яка згідно наданих позивачем розрахунків становить 143766.00 грн, яка складається з основної заборгованості в сумі 14000 грн та заборгованості за процентами в сумі 129766,00 грн.
Разом з тим, суд не може в повній мірі погодитись із нарахованими відповідачу проценти за кредитним договором №293000323 від 28.03.2023 року.
Так, відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12, провадження №14-10цс18), від 04 липня 2018 року (провадження №14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року (провадження №14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. 
В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Встановлено, що відповідно до умов договору позики договором №293000323 від 28.03.2023 року ТзОВ «ІННОВА ФІНАНС» надало ОСОБА_1 позику в розмірі 14000 грн, строком на 30 днів, з процентною ставкою в розмірі 1,99% в день.
Розділом 4 договору сторони визначили умови пролонгації строку кредиту, а саме, що клієнт може ініціювати продовження строку кредиту шляхом укладення додаткової угоди до договору.
Між тим, матеріали справи не містять доказів звернення ОСОБА_1 до кредитора з пропозицією пролонгації кредитного договору та відповідно укладання додаткової угоди до договору.
В ході розгляду справи позивачем не було доведено існування підстав для пролонгації кредитного договору у спосіб, визначений його умовами, у зв`язку з чим строк дії договору закінчився 27.04.2024, тобто після завершення його 30 денного строку.
Оскільки строк кредитного договору закінчився 27.04.2023, без доведення факту його подальшої пролонгації, нарахування кредитором відсотків поза межами строку дії договору суперечить нормам чинного законодавства.
В такому випадку захист інтересів позивача здійснюється шляхом застосуванням до боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, положень ст. 625 ЦК Країни.
Таким чином з ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість в межах терміну дії договору, тобто 30 днів. 
Отже, розраховуючи проценти, які підлягають стягненню з відповідача за вказаним договором позики, суд виходить із того, що проценти нараховуються в розмірі 1,99% від суми позики (14000 грн.) за 30 днів позики, тому загальний розмір процентів становить 8,358 грн.
Відтак, в іншій частині заборгованість стягненню з відповідача не підлягає.
Згідно з ч.10 ст.141 ЦПК України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
Позов задоволено на 15,55%. З урахуванням вимог статті 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача належить стягнути 376,69 грн судового збору.
На підставі наведеного та керуючись ст.12, 13, 76-78, 81, 141, 258-259, 264-265, 274, 279 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» заборгованість за кредитним договором №293000323 від 28.03.2023 у розмірі 22382 (двадцять дві тисячі триста п`ятдесят вісім) грн 00 коп.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» судовий збір у сумі 376,69 (триста сімдесят шість) гривні 69 копійок судового збору.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повне судове рішення складено 07.04.2026.
Повне найменування сторін та інших учасників справи:
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» місце знаходження: 01032, м.Київ, вул. Жилянська,68 приміщення 280. ЄДРПОУ: 44127243.
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

 Суддя І.М.Матвіїв