Провадження № 1-кп/734/232/26 Справа № 734/816/26

В И Р О К
іменем України
17 квітня 2026 року селище Козелець
Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора – ОСОБА_3 ,
обвинуваченого – ОСОБА_4 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Козелець кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12026270350000002 від 01.01.2026 року, відносно 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Червоні Партизани Носівського району Чернігівської області, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, пенсіонера, інваліда 2 групи, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст.89 КК України не судимого,  
обвинуваченого за ч. 1 ст. 121 КК України,- 
в с т а н о в и в:
у проміжок часу з 18 год 10 хв по 20 год 37 хв 31 грудня 2025 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи в кімнаті № 121 Козелецького геріатричного пансіонату за адресою: АДРЕСА_1 , з мотивів раптово виниклих неприязних відносин, з метою нанесення тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи небезпеку своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання тяжких наслідків, наніс ОСОБА_5 , який знаходився у ліжку у цій же кімнаті, удар палицею в обличчя, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді травматичного пошкодження лівого очного яблука з втратою скловидного тіла, випадінням райдужки, кришталика, рваної рани лівого ока з випадінням внутрішніх оболонок як наслідок втрати зору на ліве око, закритий перелом кісток носа, перелом медіальної та нижньої стінки лівої орбіти, гематоми та садна на повіках ока. Вказані тілесні ушкодження відносяться до тяжкого ступеню тілесних ушкоджень як основне пошкодження за ознакою стійкої втрати працездатності не менш ніж на одну третину, бо втрата зору на одне око - це втрата працездатності на 35%.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини, які вказані в обвинувальному акті, та показав, що проживає у Козелецькому геріатричному пансіонаті у кімнаті №118. У вечірній час 31 грудня 2025 мешканці сусідньої кімнати № НОМЕР_1 гучно відмічали Новий рік. Він пішов і зробив їм зауваження. На цьому ґрунті між ним та ОСОБА_5 ,, який проживає у цій кімнаті виникла сварка, в ході якої він взяв палицю для ходьби останнього і вдарив нею ОСОБА_6 в область обличчя. Після цього прибігла чергова медсестра і вигнала його з кімнати. У вчиненому щиро кається, готовий нести покарання та запевняє про недопущення вчинення правопорушень. 
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, в зв`язку з тим, що фактичні обставини ніким не оспорюються, учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом визнано недоцільним дослідження доказів в кримінальному провадженні та роз`яснено учасникам процесу, що вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
При встановлених обставинах суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 наніс умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило інший розлад здоров?я поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину, чим вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 121 КК України.
При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого та особу винного, який має постійне місце проживання де характеризується негативно, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, є інвалідом 2 групи, відсутність претензій з боку потерпілих та прохання останнього призначити покарання ОСОБА_4 не пов`язане з позбавлення волі. 
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.
Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_4 є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку. 
Згідно досудової доповіді органу пробації стосовно ОСОБА_4 ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як високий. 
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - це покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
З урахуванням вищенаведеного, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_4 в межах санкцій ч. 1 ст. 121 КК України у вигляді позбавлення волі. При цьому, приймаючи до уваги встановлені обставини кримінального провадження, особу винного, суд приходить висновку про можливість виправлення засудженого без відбування призначеного покарання, а тому на підставі ст. 75 КК України вважає, що останнього необхідно звільнити від покарання у виді позбавлення волі з випробуванням встановивши іспитовий строк з покладанням обов`язків, встановлених ч. 1 ст. 76 КК України.
Саме даний вид покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових злочинів. 
Цивільний позов по справі не заявлений.
Процесуальні витрати відсутні. 
Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання залишити до набрання вироком законної сили.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України. 
Керуючись ст.ст. 374, 375, 376 КПК України, суд, -
у х в а л и в: 
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. 
Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 роки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місці проживання, роботи або навчання. 
Залишити запобіжний захід у виді особистого зобов`язання ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили.
Речовий доказ – палицю чорного кольору для ходьби, підодіяльник та наволочку, які знаходяться в камері речових доказів ВП №1 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області повернути власнику ОСОБА_5 , скасувавши на їх арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 05 січня 2026 року. 
Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя