27.02.2026 Справа № 756/519/24
Унікальний номер 756/519/24
Номер провадження 2-др/756/28/26

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 лютого 2026 року м. Київ
Оболонський районний суд м. Києва в складі: 
головуючого - судді - Шролик І.С.,
секретаря судового засідання - Лисенко Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м Києві клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Оболонського районного у м. Києві відділу державної реєстації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про оспорювання батьківства та виключення запису особи як батька з актового запису про народження дитини, -
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 16 лютого 2026 року відмовлено ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 , Оболонського районного у м. Києві відділу державної реєстації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про оспорювання батьківства та виключення запису особи як батька з актового запису про народження дитини.
16 лютого 2026 року через систему «Електронний суд» представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала до суду клопотання про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 33700,00 грн.; витрати на проведення судової молекулярно-генетичної експертизи у розмірі 15802,50 грн.; витрати, пов`язані з прибуттям та проживанням на час проведення судової молекулярно-генетичної експертизи у розмірі 9 645,00 грн. В обґрунтування заяви вказала, що судом не вирішено питання про розподіл судових витрат.
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 17 лютого 2026 року заяву передано на розгляд судді Шролик І.С.
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 18 лютого 2026 року заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд заяви на 27 лютого 2026 року.
В судове засідання сторони та їх представники не з`явилися, про розгляд справи повідомлені судом належним чином.
Суд, дослідивши заяву, докази надані в її обґрунтування, письмові матеріали справи, дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 16 лютого 2026 року відмовлено ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 , Оболонського районного у м. Києві відділу державної реєстації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про оспорювання батьківства та виключення запису особи як батька з актового запису про народження дитини.
Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу. 
Відповідно до положення ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомогу.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI від 05 липня 2012 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини друга-четверта статті 137 ЦПК України).
На підтвердження понесених відповідачем витрат на правову допомогу представником позивача надано: договір про надання правової допомоги № 2024/11 від 25 квітня 2024 року; додаток до договору про надання правової допомоги № 2024/11 від 25 квітня 2024 року, у якому визначено узгоджений розмір винагороди адвоката за надання правової допомоги; рахунок № 2024/14 від 25 квітня 2024 року; рахунок № 2024/17 від 05 травня 2024 року; рахунок № 2024/20 від 07 липня 2024 року; рахунок № 2024/22 від 04 вересня 2024 року; рахунок № 2024/23 від 04 вересня 2024 року; рахунок № 2024/29 від 04 жовтня 2024 року; рахунок № 2024/32 від 30 жовтня 2024 року; рахунок № 2024/35 від 11 листопада 2024 року; рахунок № 2025/03 від 08 січня 2025 року; рахунок № 2025/05 від 26 січня 2025 року; рахунок № 2025/14 від 08 квітня 2025 року; рахунок № 2026/05 від 28 січня 2026 року; рахунок № 2026/07 від 11 лютого 2026 року; платіжні інструкції про перерахування відповідних коштів за рахунками адвокату Петльованій Н.С.; акт приймання-передачі наданих послуг №01 договору про надання правової допомоги № 2024/11 від 25 квітня 2024 року. 
Представником відповідачки надані акти на вчиненя адвокатом дій: ознайомлення з матеріалами справи; підготовка апеляційної скарги на ухвалу про призначення експертизи; підготовка відзиву на позовну заяву; підготовка клопотання до експерта про перенесення дати призначення експертизи; підготовка клопотання до експерта про перенесення дати призначення експертизи; участь у судовому засіданні у справі 10 вересня 2024 року; участь у судовому засіданні у справі 13 вересня 2024 року; клопотання до Київського міського бюро судово-медичних експертиз про залучення фахівців з іноземної держави для спільного проведення судової експертизи; виїзд адвоката до Київського міського бюро судово-медичних експертиз 18 жовтня 2024 року; виїзд до суду; клопотання до Київського міського бюро судово-медичних експертиз про визнання поважними причини неявки 15 листопада 2024 року для відбору зразків крові; заява-повідомлення для Оболонського районного суду м. Києва про направлення до Київського міського бюро судово-медичної експертизи 11 листопада 2024 року заяви про визнання поважними причин неявки; клопотання про призначення судово-медичної (генетичної) експертизи; участь у судовому засіданні у справі 28 січня 2025 року; підготовка заяви до суду про причини неявки до Львівського науководослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України 26 березня 2025 року для відбору зразків крові; участь у судовому засіданні 17 квітня 2025 року; підготовка відзиву на апеляційну скаргу; участь у судовому засіданні у справі 23 червня 2025 року; участь у судовому засіданні по справі 03 лютого 2026 року; участь у судовому засіданні по справі 11 лютого 2026 року; складання заяви про винесення додаткового рішення про відшкодування судових витрат. 
Факт отримання відповідачкою послуг адвоката та понесення нею витрат у суді першої інстанції підтверджують: акт приймання-передачі наданих послуг № 01 від 13 лютого 2026 року; рахунки; квитанцій. 
Верховний Суд у своїх рішеннях зазначив, що для визначення суми відшкодування необхідно керуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (постанови КГС ВС від 10.10.2018 у справі № 910/21570/17, від 14.11.2018 у справі № 921/2/18, додаткова постанова КГС ВС від 11.12.2018 у справі № 910/2170/18, від 10.10.2019 у справі № 909/116/19, від 18.03.2021 у справі № 910/15621/19, постанова ВП ВС від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Суд з урахуванням категорії справи, яка не відноситься до категорії складних, тривалості перебування справи в суді понад два роки, процесуальної поведінки сторони відповідача, яка сприяла тривалому терміну розгляду справи, через невку до експертної установи, керуючись принципом законності та справедливості, зважаючи на критерій реальності адвокатських витрат, вважає за необхідне заяву представника відповідача задовольнити частково та стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн. 
Крім того, на підтвердження понесених відповідачем судових витрат на проведення судової експертизи відповідач надала квитанцію про сплату коштів у сумі 15802,50 грн., з яких: 15646,04 грн. сума до перерахування, 156,50 грн. - комісійний збір банку, які просить суд стягнути.
Згідно зі статтею 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать також витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч. 6 ст. 139 ЦПК України, розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
Відповідач сплатила кошти на проведення судової експертизи у розмірі - 15646,04 грн., що підтверджується квитанцією про сплату. Разом із цим, вимоги про стягнення з позивача витрат на оплату комісії банку у розмірі 156,50 грн. компенсації за рахунок позивача не підлягають. 
В Україні допускаються розрахунки готівкою, а окремі системи інтернет-банкінгу дозволяють проводити безготівкові платежі без сплати банківської комісії.
Відповідач самостійно обрала спосіб оплати експертизи через АТ «Ощадбанк». Банківська комісія за своєю суттю не є частиною судового збору чи судовими витратами, що встановлені державою відповідним нормативно-правовим актом та є обов`язковими до сплати. Комісію за обслуговування було стягнуто обраним позивачем банком за надання їй банківської послуги, тому стягненню з відповідача не підлягає. Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 25 січня 2023 року у справі № 523/12032/18 та від 05 лютого 2025 року у справі № 523/10351/21.
Враховуюче зазначене, з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати на проведення судової експертизи у розмірі 15646,04 грн.
Крім того, відповідач просила стягнути з позивача витрати, пов`язані з прибуттям на проведення судової молекулярно-генетичної експертизи з місця проживання м.Хемиіц до м.Львів з дитиною та надала квитанції про оплату послуг, пов`язаних з прибуттям на проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, а саме квитки на загальну суму 6660,00 грн., а також платіжні інструкції про сплату за готельні послуги за проживання в м.Львів у загальному розмірі 2985,00 грн.
Суд вважає необхідним стягнути з позивача на користь відповідача документально підтверджені витрати пов`язані з прибуттям на проведення судової молекулярно-генетичної експертизи на суму 6660,00 грн. та витрати за рпожтвання в розмірі 2985,00 грн. 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Оболонського районного у м. Києві відділу державної реєстації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про оспорювання батьківства та виключення запису особи як батька з актового запису про народження дитини - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) понесені нею судові витрати у загальному розмірі 40291,04 грн., які складаються з: витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн., витрат на проведення судової молекулярно-генетичної експертизи у розмірі 15646,04 грн. та витрат, пов`язаних з прибуттям на проведення судової молекулярно-генетичної експертизи у розмірі 9 645,00 грн.
В задоволенні решти заявлених вимог відмовити.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 27 лютого 2026 року.
Суддя І.С. Шролик