ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

17 березня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/7070/25	
Суддя І інстанції – Сацький Р.В.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),
суддів: Сафронової С.В., Шальєвої В.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним позовом до суду в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не внесення змін до інформаційних баз, а саме в Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів в частині вилучення відомостей про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 ;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 внести зміни в Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів стосовно ОСОБА_1 в частині вилучення відомостей про порушення правил військового обліку;
- судові витрати та витрати на правничу допомогу покласти на ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 . Втім, у військово-обліковому документі позивача у застосунку Резерв + міститься припис про порушення правил військового обліку. У зв`язку із зазначеним, представник позивача звернулась із запитом до відповідача для отримання інформації стосовно підстав внесення відомостей інформації стосовно порушення позивачем правил військового обліку, у відповідь на який відповідач повідомив, що позивач порушив правила військового обліку, однак документів, які б вказували на вчинення адміністративного правопорушення, не надав. Позивач вважає доводи відповідача щодо порушення правил військового обліку необґрунтованими й незаконними, а внесення відповідачем відомостей про порушення правил військового обліку з боку позивача до Єдиного реєстру військовозобов`язаних призовників та резервістів неправомірним. Просить позов задовольнити. 
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04 листопада 2025 року у задоволенні позовних вимог було відмовлено.
Не погодившись з даним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав на нього апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції фактично звів розгляд спору до з`ясування питання, чи мав позивач обов`язок стати на військовий облік у семиденний строк після зміни місця проживання. Натомість суд повністю проігнорував те, що предметом позову було встановлення протиправності саме внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про нібито порушення Позивачем правил військового обліку, які мають самостійні юридичні наслідки та впливають на обсяг його прав та обов`язків. Так, суд не дослідив правомірність, обґрунтованість та підстави внесення такої інформації до Реєстру, не з`ясував походження цих відомостей, не перевірив існування будь-якого процесуального акта, що підтверджував би факт адміністративного правопорушення, та, по суті, взагалі не дослідив спірні правовідносини, які були предметом судового контролю. Таким чином, суд підмінив предмет позову іншим питанням і ухвалив рішення без встановлення обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення спору. Внесення ТЦК відомостей про Позивача як про порушника правилвійськового обліку без існування будь-якого юридичного рішення про адміністративне правопорушення є протиправним, виходить за межі наданих законом повноважень та суперечить визначеному Законом змісту і структурі Реєстру. Більше того, суд, посилаючись на нібито невиконання Позивачем вимог частини третьої статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», так і не встановив, на підставі якого саме документа Відповідач вніс у Реєстр відповідні відомості. Суд зосередився виключно на поведінці Позивача, тоді як ключовим предметом позову було те, чи мав право Відповідач взагалі вносити такі дані за відсутності будь-якого юридичного рішення про адміністративне правопорушення.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного. 
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Позивач, ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до військово-облікового документу Резерв+ перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_1 .
Також, у військово-обліковому документі Резерв + міститься припис про порушення правил військового обліку.
Однак, позивач зазначає, що правил військового обліку не порушував. Підтвердженням цього є відсутність складених стосовно нього повісток та постанов про накладення адміністративного стягнення.
Згідно із наданою позивачем копією паспорту, позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Листом від 17.07.2025 відповідач на запит представника позивача повідомив, що позивач на перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 04.06.2025 він є порушником правил військового обліку, оскільки не перебуває на військовому обліку у РТЦК та СП за місцем свого фактичного мешкання. У вказаному листі позивачу запропоновано звернутись до найзручніше розташованого до нього ІНФОРМАЦІЯ_5 , оскільки військовий облік резервістів ведеться за місцем їх мешкання.
Позивач не погоджується із бездіяльністю відповідача щодо невнесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних і резервістів відомостей про відсутність порушення позивачем правил військового обліку, у зв`язку з чим звернувся з даним позовом до суду.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивач під час уточнення персональних даних за допомогою електронного кабінету військовозобов`язаного, реалізованого через мобільний застосунок «РЕЗЕРВ+» 08.07.2025 вказав адресу свого фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 . Проте, місце реєстрації позивача: АДРЕСА_2 та він перебуває на обліку ІНФОРМАЦІЯ_1 . Таким чином, після зміни місця проживання позивач не став на військовий облік у відповідному ТЦК та СП за місцем свого фактичного проживання у семиденний строк, чим порушив вимоги, встановлені частиною 3 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Колегія суддів не погоджується з таким висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
Згідно з частинами першою, третьої статті 1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Відповідно до частин першої, третьої статті 33 Закону №2232-ХІІ військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.
Частиною п`ятою статті 33 Закону №2232-ХІІ визначено, що військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (частина перша статті 34 Закону №2232-ХІІ).
На виконання частини п`ятої статті 33 Закону №2232-ХІІ Кабінет Міністрів України затвердив Порядок №1487, пунктом 2 якого визначено, що військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 16 березня 2017 року №1951-VIII Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Закон №1951-VIII) єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Основними завданнями Реєстру є: 1) ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України; 2) інформаційне забезпечення комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань особовим складом у мирний час та в особливий період; 3) інформаційне забезпечення громадян України, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, та членів сімей загиблих військовослужбовців відомостями щодо виконання ними військового обов`язку (частина перша статті 2 Закону №1951-VIII).
За приписами частин восьмої, дев`ятої статті 5 Закону №1951-VIII органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних. З урахуванням зазначеного відповідач є органом ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та повинен забезпечувати актуалізацію його бази даних.до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості: 1) персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 2) службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
У свою чергу, пункт 20-1 частини першої статті 7 Закону №1951-VIII передбачає що до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать: відомості про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (дата, номер, короткий зміст протоколу та/або постанови про адміністративне правопорушення).
Таким чином, до Реєстру вносяться дані саме про притягнення до відповідальності за порушення правил військового обліку.
Спір у цій справі виник саме у зв`язку з внесенням до реєстру «Оберіг» інформації про позивача як порушника правил військового обліку.
Відповідач є органом ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та повинен забезпечувати актуалізацію його бази даних.
До Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості: 1) персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 2) службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не був притягнутий до адміністративної відповідальності відповідно до статей 210, 210-1 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність саме за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку. 
Відповідно до ч.3 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів - призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Отже, позивач не був притягнутий відповідачем до адміністративної відповідальності на підставі ст.ст. 210, 210-1 КУпАП за порушення правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Оскільки факту притягнення до відповідальності позивача не було колегія суддів зазначає, що відомості до Реєстру внесені безпідставно.
При цьому, факт вчинення позивачем правопорушення передбаченого статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення не доведено, оскільки протокол не складався, факт притягнення до відповідальності відсутній.
Оскільки за приписами частин восьмої, дев`ятої статті 5 Закону №1951-VIII органами ведення Реєстру є, зокрема, районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, відновлення порушених прав позивача належить здійснити шляхом зобов`язання саме ІНФОРМАЦІЯ_1 , як органу ведення Реєстру, вчинити певні дії.
За таких обстави колегія приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення, а тому, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.
Керуючись п.2 ч. 1 ст. 315, ст.ст. 317, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 листопада 2025 року – скасувати та прийняти нову постанову.
Позовні вимоги ОСОБА_1 – задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не внесення змін до інформаційних баз, а саме в Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів в частині вилучення відомостей про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 .
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 внести зміни в Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів стосовно ОСОБА_1 в частині вилучення відомостей про порушення правил військового обліку.
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 3208 грн. (три тисячі двісті вісім гривень.)
Постанова набирає законної сили з дати ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі.
В повному обсязі постанова складена 17 березня 2026 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов 

суддя С.В. Сафронова 

суддя В.А. Шальєва