Справа № 638/6377/26 
Провадження № 3/638/1705/26 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2026 року суддя Шевченківського районного суду міста Харкова Цвірюк Д.В., розглянувши адміністративний матеріал стосовно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП,-

встановив:

10 березня 2026 року о 15 годині 05 хвилин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом AUDI A4, державний номерний знак НОМЕР_2 в м.Харкові по вул.Культури, 8, не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив наїзд на припаркований транспортний засіб VOLVO S70 2.3, державний номерний знак НОМЕР_3 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.13.1 ПДР України.
Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №617441 від 17.03.2026 року, 10 березня 2026 року о 15 годині 05 хвилин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом AUDI A4, державний номерний знак НОМЕР_2 в м.Харкові по вул.Культури, 8 став учасником ДТП та з невідомих причин залишив місце події, чим порушив п.2.10а ПДР України.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП визнав. Щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, а саме залишення місця ДТП, зазначив, що у процесі руху він не відчув удару, поштовху, звуку чи будь-яких інших об`єктивних ознак ДТП, у зв`язку з чим поїхав, а не залишився на місці.
Суддя, розглянувши адміністративний матеріал, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши докази по справі, дійшов наступного.
Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 10 КУпАП встановлено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення. 
Статтею 280 КУпАП, передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За правилами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями потерпілих, свідків, тощо.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 617438 від 17.03.2026 року, схемою місця ДТП від 10.03.2026 року, в якій відображено: розташування транспортного засобу на місці ДТП, напрямок руху автомобілів та місце їх зіткнення; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , наявними в матеріалах справи, поясненнями ОСОБА_1 , наданими в судовому засіданні, даними диска з відеозаписом, оглянутого в судовому засіданні.
Відповідно до пункту 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Таким чином, в діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
При вирішенні питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, суд виходить з наступного.
Статтею 122-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за залишення водієм транспортного засобу на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.
З пояснень ОСОБА_1 , наданих в судовому засіданні вбачається, що після дорожньо-транспортної пригоди він не усвідомив її настання та не мав умислу на залишення місця ДТП.
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.
Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю: за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З досліджених у справі про адміністративне правопорушення доказів встановлено, що ОСОБА_1 не мав умислу на зникнення з місця дорожньо-транспортної пригоди, оскільки він не усвідомлював її настання. Дорожньо-транспортна пригода не супроводжувалася відчутним поштовхом транспортних засобів та не спричинила значних механічних пошкоджень, у зв`язку з чим ОСОБА_1 не усвідомлював факту її настання.
Таким чином, ОСОБА_1 не мав умислу на залишення місця дорожньо-транспортної пригоди та не мав умислу на ухилення від притягнення його до встановленої законом відповідальності.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, не доведена належними та допустимими доказами у справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно нього за ст. 122-4 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати, адміністративне стягнення у виді штрафу.
Також приходжу до висновку, що в даному випадку таке стягнення, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дані адміністративні правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування, у зв`язку з чим, не вбачаю підстав для накладення інших, більш суворих, видів стягнень.
Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП, Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI з наступними змінами та доповненнями, з ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі, встановленому зазначеним Законом.
На підставі викладеного, керуючись ст. 40-1,122-4, 124, 221, 247, 268, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,-
постановив:

Провадження по справі відносно  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Притягнути ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень (отримувач коштів ГУК Харківській обл/Харкiвобл/21081300, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код отримувача 37874947, рахунок отримувача UA168999980313020149000020001, код класифікації доходів бюджету 21081300, призначення платежу адмін.штраф у сфері забезпечення безпеки дор. руху).
Відповідно до положень ст.ст.307–308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
На підставі ст.40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/ 22030106, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код отримувача 37993783, рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106, призначення платежу: 101, рнокпп, судовий збір на користь держави, ПІБ).
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду.
Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Суддя:             Д.В. Цвірюк