Справа № 357/19874/25
Провадження № 2/357/319/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
( ЗАОЧНЕ )

14 квітня 2026 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді – Сомок О. А. ,
при секретарі – Пугач В. І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біла Церква, в залі суду № 6 в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання

В С Т А Н О В И В :
03 грудня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в якій просить суд:
- стягнути з ОСОБА_2 на її користь на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини із всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення сином 23 років, за умови, що він буде продовжувати навчання. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 листопада 2012 року. Від шлюбу сторони мають спільного сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Син проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні.
На даний час ОСОБА_3 з 01.09.2024 є студентом 2 курсу Білоцерківського національного аграрного університету ОР «бакалавр» агробіотехнічного факультету денної форми навчанння спеціальності 201 «Агрономія, термін навчання з 12.08.2024 по 30.06.2028, що підтверджується довідкою від 30.09.2025 виданою деканом факультету Л.М.Карпук.
Син не має змоги працювати, оскільки його навчання є основним видом діяльності, а тому він повністю перебуває на утриманні позивача.
У зв`язку з тим, що позивач не має іншого способу оплачувати навчання дитини, єдиним виходом є звернення до суду з позовом, про стягнення аліментів на повнолітнього сина, у зв`язку з продовженням навчання.
Враховуючи розмір заробітної плати, відсутність іншого джерела доходу, позивач з сином залишились у скрутному матеріальному становищі, адже всі кошти йдуть на проживання та елементарні потреби людини, а саме: їжу, сплату комунальних послуг, проїзди в транспортних засобах, одяг, відповідний до погоди.
Слід зазначити, що вартість платної освітньої послуги за 1 рік навчання становить - 25 900 (двадцять пять тисяч дев`ятсот) грн. 00 коп.
Окрім оплати за навчання, дитина повинна бути забезпеченою і всім необхідним для організації їх навчального процесу, включаючи придбання підручників, зошитів, канцелярських принад, певних специфічних пристроїв таких як, наприклад, флеш карта, для можливості розповсюдження матеріалів навчального характеру викладачам, оскільки на даному етапі життя це є невід`ємним елементом життєдіяльності кожного школяра та студента, а також придбання електронних носіїв методичних матеріалів та навчальних посібників.
Знаючи, що дитина потребує постійної батьківської уваги і значної фінансової допомоги, відповідач на даний час ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по утриманню дитини, її забезпеченню духовного та морального розвитку.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею визначено Сомок О.А.
13 лютого 2026 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про розгляд справи вважається повідомленим належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву або будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від нього не надходило.
В судове засідання третя особа ОСОБА_3 не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. 
Керуючись ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. 
В зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно із ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони по справі є батьками повнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області (актовий запис № 1554).
З Довідки № 377 від 30 вересня 2025 року, яка видана Білоцерківським національним аграрним університетом вбачається, що ОСОБА_3 дійсно є студентом 2 курсу освітнього рівня «бакалавр» агробіотехнічного факультету денної форми навчання спеціальності 201 «Агрономія». Термін навчання з 12.08.2024 по 30.06.2028.
В матеріалах справи міститься Довідка №374 від 27.11.2025 видана Устимівським старостинським округом Ковалівської сільської ради Білоцерківського району Київської областв про те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає без реєстрації разом з мамою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей.
Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу).
Так, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежного від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка або син, а також самі дочка або син, які продовжують навчання.
Згідно з статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів із урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів із одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України)
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.
Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Суд, враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 03 грудня 2025 року до закінчення сином навчання, але не більше, як до досягнення ним двадцяти трьох років.
З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.
За таких обставин позивачка у справі про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141, 142 ЦПК України 1211,20 грн. грн. судового збору в дохід держави.
Керуючись ст.ст. 4, 10, 18, 19, 76, 95, 133, 141, 258, 263-265, 274, 280-282, 353 ЦПК України, ст.ст. 141, 180, 191, 192, 199-200 СК України, ст.ст. 4, 5 ЗУ «Про судовий збір», суд
У Х В А Л И В :
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 03 грудня 2025 року до закінчення сином навчання, але не більше, як до досягнення ним двадцяти трьох років.
Допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211, 20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача (стаття 285 ЦПК України), яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Відповідач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом, лише у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .
Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 / місце проживання: АДРЕСА_2 
Повний текст рішення складено та підписано 14 квітня 2026 року. 
Суддя    	О. А. Сомок