Справа № 344/9891/24 
Провадження № 1-кп/344/389/26 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року м.Івано-Франківськ 

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 , 
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Івано-Франківську матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не одруженого, з середньою освітою, українця, громадянина України, непрацюючого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше судимого: 03.03.2022 року Косівським районним судом Івано-Франківської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт, 31.10.2022 року Косівським районним суду Івано-Франківської області за ч.2 ст.389 КК України до покарання у виді арешту строком 1 місяць 10 днів, 04.02.2026 року Косівським районним судом Івано-Франківської області за ч.5 ст.407 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі,

якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч.5 КК України, - 

В С Т А Н О В И В: 

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану. 
Кримінальне правопорушення скоєно за наступних обставин. Так, обвинувачений ОСОБА_4 , 12.07.2023 року призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за призовом під час мобілізації до лав Збройних Сил України. 19.07.2023 року наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №33-РС солдат ОСОБА_4 звільнений із займаної посади ІНФОРМАЦІЯ_4 та призначений до військової частини НОМЕР_2 на посаду гранатометника піхотного відділення піхотного взводу піхотної роти вказаної військової частини. 20.07.2023 року наказом командира військової частини НОМЕР_2 №2 солдат ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 та на всі види забезпечення даної військової частини. В подальшому, солдат ОСОБА_4 , 10.09.2023 року діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проходячи військову службу за призовом під час мобілізації, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, без поважних причин, вчасно не прибув до розташування військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) після відпустки та незаконно, без поважних причин, перебував поза її розташуванням до 21.05.2024 року, проводячи час на власний розсуд за місцем свого проживання, у АДРЕСА_3 .
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, послідовно та в повній мірі розказав суду згадані вище обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, зокрема, зазначив, що він проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_2 в Львівській області. 10.09.2023 року обвинувачений самовільно покинув військову частину та поїхав додому де на той час проживала хвора мати. В подальшому обвинувачений вирішив не повертатись до військової частини. Обвинувачений у вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати. 
Дослідження фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченого.
Відповідно до вимог ст.349 КПК України, суд, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом встановлено, що учасники процесу правильно розуміють зміст згаданих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також судом було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст.407 ч.5 КК України, оскільки він вчинив самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану. 
Відповідно до ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. 
Визначаючи обвинуваченому покарання, суд також виходить з вимог ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а саме, те, що він негативно ставиться до вчиненного, позитивно характеризується за місцем проживання.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд відносить повне визнання вини, його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують обвинуваченому ОСОБА_4 покарання не встановлено.
За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ст.407 ч.5 КК України, зокрема, у виді позбавлення волі, так як вказане покарання необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів.
Одночасно, оскільки обвинувачений вчинив злочин до постановлення вироку Косівського районного суду Івано-Франківської області від 04.02.2026 року, згідно якого ОСОБА_4 було засуджено за ч.5 ст.407 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, покарання йому слід призначити за правилами, передбаченими ст.70 ч.4 КК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.368, 370, 374, 375 КПК України, суд, - 
У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч.5 КК України, та призначити покарання у виді п`яти років позбавлення волі. 
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання, з врахуванням вироку Косівського районного суду Івано-Франківської області від 04.02.2026 року призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років один місяць. 
Строк відбуття покарання у виді позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання з 30.12.2025 року, згідно вироку Косівського районного суду Івано-Франківської області від 04.02.2026 року. 
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд.

Суддя ОСОБА_5