18 лютого 2026 року	Справа №: 695/5279/25	

Номер провадження 3/695/106/26 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2026 року	м. Золотоноша	

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Ватажок-Сташинська А.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла із Управління державного нагляду (контролю) у Черкаській області Державної служби України з безпеки на транспорті, про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП),

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 19.11.2025 о 13 год 40 хв. провадив господарську діяльність з перевезення 4 (чотирьох) пасажирів автобусом VOLKSWAGEN, державний номерний знак НОМЕР_1 за маршрутом «Київ – Кременчук» без оформлення ліцензії, чим порушив вимоги ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», відповідальність за що передбачена ч.1 ст.164 КУпАП.
У судове засідання ОСОБА_1 не прибув, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином та завчасно, явку свого представника у судове засідання не забезпечив.
16 лютого 2026 року представник ОСОБА_1 – адвокат Гонтар Валерій Миколайович надав суду клопотання про відкладення судового засідання, обґрунтоване перебуванням на лікуванні у стаціонарному закладі. Одночасно просить надати можливість до наступного судового засідання ознайомитися з відеозаписами, наявними у справі, які розмістити в Електронному суді або направити йому на електронну пошту.
Щодо клопотання представника ОСОБА_1 – адвоката Гонтара Валерія Миколайовича про відкладення судового засідання суд зауважує про наступне.
14 січня 2026 року представник ОСОБА_1 – адвокат Гонтар Валерій Миколайович звернувся до суду із клопотанням про приєднання до електронної версії справи сканкопій матеріалів справи та відеофайлів, за наявності, для надання можливості ознайомитися.
14 січня 2026 року на клопотання представника ОСОБА_1 – адвоката Гонтара Валерія Миколайовича у підсистимі «Електронний суд» було приєднано скановані матеріали справи, 11.02.2026 було приєднано у підсистимі «Електронний суд» відеозаписи із бодікамер працівників Державної служби України з безпеки на транспорті, наявні на DVD+R диску, доданому до матеріалів справи, що стверджується відомостями із програми діловодства Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області.
Також при вирішенні клопотання представника ОСОБА_1 – адвоката Гонтара Валерія Миколайовича про відкладення судового розгляду справи, суд зауважує, що 28.01.2026 ним було подано заперечення на протокол, згідно з яким просить провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності закрити з огляду на відсутність складу та події адміністративного правопорушення, оскільки вважає, що відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності. Представник ОСОБА_1 – адвокат Гонтар Валерій Миколайович вказує, що необхідною ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, а саме вчинення три і більш разів та мета здійснення – отримання прибутку. Разове вчинення зазначеної дії, на думку представника ОСОБА_1 – адвоката Гонтара Валерія Миколайовича, не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП. Як зазначає представник ОСОБА_1 – адвокат Гонтар Валерій Миколайович, у протоколі про адміністративне правопорушення №ПП003333 від 19.11.2025 відображено подію, що мала місце 19.11.2025 о 13 год 40 хв. На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, до справи долучено, зокрема: фото та відеофіксацію, які не підтверджують обставини здійснення ОСОБА_1 саме господарської діяльності у розумінні вищевказаних приписів чинного законодавства та судової практики. Сам по собі протокол не є доказом по справі. Письмові пояснення від пасажирів або водія транспортного засобу щодо обставин події до протоколу не долучено. Натомість у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначив, що здійснював перевезення власних родичів, а це не є адміністративним правопорушення та не містить ознак підприємницької чи господарської діяльності. З огляду на наведене, на думку представника ОСОБА_1 – адвоката Гонтара Валерія Миколайовича, слід дійти до висновку, що матеріали адміністративної справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, щодо здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності з перевезення пасажирів.
Враховуючи, що судом було здійснено всі необхідні та залежні від нього дії щодо належного повідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її представника про дату, час та місце судового розгляду справи, забезпечено можливість представника ОСОБА_1 – адвоката Гонтара Валерія Миколайовича ознайомитися із матеріалами справи, які було відскановано та під`єднано до справи в електронному вигляді у підсистемі «Електронний суд», а також під`єднано наявні у матеріалах справи відеозаписи, та беручи до уваги, що представником ОСОБА_1 – адвокатом Гонтаром Валерієм Миколайовичем надано відповідні письмові заперечення, які містять детальні пояснення по суті справи, суд приходить до висновку про можливість судового розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 та його представника – адвоката Гонтара Валерія Миколайовича.
Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст.11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, можливість дізнатись про визначений час розгляду справи. 
Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (рішення у справах «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, «Каракуця проти України» від 16 травня 2017 року).
Особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.
Відтак, враховуючи, що положення ст. 268 КУпАП не містять імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст.164 цього Кодексу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з огляду на розумні строки судового розгляду, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її представника, оскільки затягування розгляду справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов до такого висновку.
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують адміністративну відповідальність, чи заподіяну майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Згідно з ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ч.1 ст.164 КУпАП провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), – тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.
Об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у діяльності, що містить ознаки господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або здійсненні без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.
Згідно з ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення. Також даною нормою Закону визначено документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.
Відповідно до п.24 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» визначено, що ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності: перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів внутрішнім водним, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом.
Винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, стверджується сукупністю зібраних по справі доказів, а саме: 
даними протокола про адміністративне правопорушення № ПП003333 від 19.11.2025, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст в повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки у протоколі зазначено дату і місце складення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи;
направленням на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) №002729 від 17.11.2025;
фотозображенням та відеозаписами з бодікамер співробітників Державної служби України з безпеки на транспорті, якими зафіксовано факт зупинки транспортного засобу – автобуса VOLKSWAGEN, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який спочатку, відразу після зупинки, стверджує, що він везе своїх родичів. Після того, як співробітниками Державної служби України з безпеки на транспорті було відчинено двері до автобуса і встановлено, що всередині перебуває чотири пасажири (три чоловіки і жінка), які повідомили, що вони їдуть хто з Києва на ОСОБА_2 , хто на Світловодськ, а вартість проїзду становить 650 – 700 грн, та пасажири відповіли, що їм невідоме ім`я водія, а ОСОБА_1 , у свою чергу ствердив, що він не знає імен осіб, присутніх разом з ним у автобусі, ОСОБА_1 повідомив, що він здійснював перевезення «Бла-Бла-каром». Факт здійснення перевезення пасажирів без відповідної дозвільної документації ОСОБА_1 під час складання адміністративних матеріалів відносно нього за ч.1 ст.164 КУпАП не заперечував, разом з тим у протоколі про адміністративне правопорушення № ПП003333 від 19.11.2025 у графі щодо пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності вказав, що він перевозив родичів.
Будь-яких даних, які б спростовували обставини, що підтверджуються вказаними вище доказами, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, та винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, суду не надано. 
Вказані докази суд бере до уваги, так як вони не викликають сумнівів чи протиріч та підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи відповідно до ст. 280 КУпАП.
Підстав вважати ці докази такими, що отримані з порушенням встановленого законом порядку, і давали б підстави визнавати встановлені обставини недійсними, у суду немає.
Суд зауважує, що матеріали справи містять достатню кількість доказів, які дають підстави суду дійти вказаного вище висновку.
Щодо твердження ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення № ПП003333 від 19.11.2025 та його представника – адвоката Гонтара Валерія Миколайовича у письмових запереченнях про те, що ОСОБА_1 здійснював перевезення родичів, суд зауважує, що такі спростовуються наявними у матеріалах справи відеозаписами, якими зафіксовано, що усередині автобуса VOLKSWAGEN, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 дійсно було 4 особи, які повідомили маршрут здійснення перевезень, вартість такого перевезення, та те що їм невідоме ім`я водія, так само як ОСОБА_1 ствердив, що йому невідомі імена осіб, присутніх в автобусі, а він здійснює перевезення «Бла-бла-каром». Факт здійснення перевезення пасажирів без відповідної дозвільної документації ОСОБА_1 під час складання адміністративних матеріалів відносно нього за ч.1 ст.164 КУпАП не заперечував, разом з тим у протоколі про адміністративне правопорушення № ПП003333 від 19.11.2025 у графі щодо пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності вказав, що він перевозив родичів.
Доводи ОСОБА_1 та його представника – адвоката Гонтара Валерія Миколайовича розцінюються як спосіб захисту та намагання уникнути адміністративної відповідальності.
При призначенні покарання, суддя відповідно до ст. 33 КУпАП враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення та особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що обтяжують і пом`якшують відповідальність.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, судом не встановлено.
За таких обставин, суддя вважає за доцільне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у межах санкції ч. 1 ст. 164 КУпАП.
Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Доказів того, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору суду не надано та не названо, а відтак, з нього належить стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення у сумі 665 грн 60 коп.
Керуючись ст. 164, 283, 284 КУпАП 

ПОСТАНОВИВ:
Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.
Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд протягом 10 днів.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.

Суддя А.В. Ватажок-Сташинська