РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2026 року	Справа № 495/9276/25	
 	Номер провадження 2/495/528/2026	

Білгород Дністровський міськрайонний суд Одеської області,
у складі головуючого одноособово судді Мишка В.В.
при секретарі судового засідання Федоровій Л.А.
за участю:
позивача ОСОБА_1 
представника відповідача ДП «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» адвоката Поліщук О.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород Дністровському Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного підприємства «Білгород-Дністровський морський торговельний порт», Товариства з обмеженою відповідальністю «Білгород-Дністровський порт» про стягнення заборгованості по заробітній платі та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,
ВСТАНОВИВ:
03.12.2025 ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом Державного підприємства «Білгород-Дністровський морський торговельний порт», Товариства з обмеженою відповідальністю «Білгород-Дністровський порт» про стягнення заборгованості із нарахованої, проте не виплаченої заробітної плати у сумі 80 916 грн. 56 коп.; стягнення середнього заробітку у розмірі 89 673 грн. 22 коп. за весь час затримки розрахунку при звільненні, але не більше як за шість місяців.
1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Згідно наказу ДП «Білгород-Дністровський МТП» № 73-к від 11.03.2020 ОСОБА_1 , прийнято на посаду начальника відділу праці та зарплати. Зазначене підтверджується записом у трудовій книжці.
Згідно наказу ДП «Білгород-Дністровський МТП» № 439-к від 21.10.2024 за ч. 1 ст. 38 КЗпП України, ОСОБА_1 , звільнено з посади начальника відділу праці та зарплати. Наказом передбачено виплатити їй компенсацію за 29 к.д. невикористаної щорічної відпустки.
За період перебування у трудових відносинах з ДП «Білгород-Дністровський МТП» заробітна плата систематично затримувалась, виплачувалась частинами та не в повному обсязі, а при звільненні з позивачем не було проведено повний розрахунок по заборгованості із заробітної плати, не сплачено компенсацію за 29 к.д. невикористаної щорічної відпустки. Також, при звільнені не надавалось письмове повідомлення про нараховані та належні до виплати суми при звільненні.
Позивач вказує, що загальний розмір надходжень по заробітній платі від ДП «БДМТП» (код 01125689) на розрахунковий банківський рахунок Позивача за період трудових відносин склав 349 602,93 грн. Загальний розмір нарахувань Позивачу здійснених Відповідачем за відомостями Пенсійного фонду України, з березня 2020 року по жовтень 2024 складає 551 948,07 грн., та за вирахуванням 22% податків (ЄСВ, військовий збір) сума до виплат складає 430 519,49 грн. Вбачається, що різниця між нарахованою заробітною платою та фактично виплаченою складає 80 916,56 грн. Розрахунок: 430 519,49 – 349 602,93= 80 916,56. Отже, з наведеного розрахунку вбачається, що заборгованість Відповідача по виплаті заробітної плати Позивачу орієнтовно складає 80 916,56 грн.
У день звільнення Позивача 21.10.2024 року Відповідач не здійснив виплату
належних коштів, що є грубим порушенням ч. 1 ст. 116 КЗпП України.
Також, позивач просить стягнути середній заробіток у розмірі 89 673 грн. 22 коп. за весь час затримки розрахунку при звільненні, але не більше як за шість місяців.
1.2. Представник відповідача ДП «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» адвокат Поліщук О.Г. 26.12.2025 подала до суду відзив на позовну заяву, у якому проти позову заперечувала з наступних підстав. 
Відповідачем за період працевлаштування Позивача на займаній посаді, з березня
2020 року по жовтень 2024 року було нараховано заробітну плату у розмірі 551 948,07 (п`ятсот п`ятдесят одну тисячу дев`ятсот сорок вісім) грн. 07 коп., що підтверджується даними бухгалтерського обліку ДП «БДМТП», в тому числі даними про нараховану заробітну плату (дохід, грошове забезпечення) згідно довідки Пенсійного фонду України і не заперечується Позивачем. До виплати Позивачу у цей період було призначено 440 323,97 (чотириста сорок тисяч триста двадцять три) грн. 97 коп., з огляду на вирахування податку на доходи фізичних осіб, військового збору та профспілкових відрахувань у розмірі 111 624,10 грн. Фактично за період трудових відносин Позивача з Відповідачем, Позивачу було сплачено 379 146, 54 (триста сімдесят дев`ять тисяч сто сорок шість) грн. 54 коп. заробітної плати, в тому числі шляхом перерахування на персональну картку Приватбанку у розмірі 114 915,79 (сто чотирнадцять тисяч дев`ятсот п`ятнадцять) грн., 79 коп., на картку з виплати заробітної плати МТБ банку у розмірі 251 330,75 (двісті п`ятдесят одна тисяча триста тридцять) грн. 75 коп. (а не 234 687,14 грн. як зазначено Позивачем в позовній заяві), що підтверджується виписками які подано Позивачем до позовної заяви і які наявні в матеріалах справи. Окремо, згідно відомостей про отримання заробітної плати під підпис, Позивачу було сплачено заробітну плату готівкою у розмірі 12 900,00 ( дванадцять тисяч дев`ятсот) грн. (копії відомостей додаються). На момент звільнення 21.10.2024, заборгованість Відповідача по заробітній платі перед ОСОБА_1 складала 61 177,43 (шістдесят одна тисяча сто сімдесят сім) грн. 43 коп., що підтверджується індивідуальним розрахунковим листом ОСОБА_1 за жовтень 2024 року. Такі розрахункові листи складались бухгалтерією ДП «БДМТП» для всіх працівників і для ОСОБА_1 , в тому числі щомісячно і при звільненні. До складу заборгованості перед ОСОБА_1 при звільненні увійшла заборгованість за основною заробітної платою за період з квітня 2024 року по жовтень 2024 року, індексація заробітної плати, компенсація відпустки, доплата за вислугу років. Таким чином, Відповідач частково визнає вимоги Позивача з наявної заборгованості по заробітній платі у розмірі 61 177,43 (шістдесят одна тисяча сто сімдесят сім) грн. 43 коп. Оскільки зазначена заборгованість перед ОСОБА_1 обліковується згідно даних бухгалтерського обліку ДП «БДМТП», вона запланована до повного погашення покупцем ЄМК ДП «БДМТП» в процедурі приватизації – правонаступником ДП «БДМТП» - товариством з обмеженою відповідальністю «Білгород-Дністровський порт» у строк до 27 лютого 2026 року відповідно до умов договору купівлі продажу ЄМК ДП «БДМТП» від 27.02.2025. Щодо вимог про виплату середнього заробітку Позивачу за час затримки розрахунку при звільненні за шість місяців у розмірі 89 673,22 грн. зазначила, що згідно сертифіката №5100-25-0069 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 16 січня 2025 року № 2003-1/39, Одеська регіональна торговопромислова палата засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військова агресія рф проти України, що стало підставою введення воєнного стану в Україні; встановлення рівня охорони 3 ( вищий) у морських та річкових портах України; заборона судноплавства та судозаходу до Білгород-Дністровського морського порту державному підприємству «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» щодо обов`язку (зобов`язання) а саме: неможливість здійснення господарської (виробничої) діяльності у сфері допоміжного обслуговування водного транспорту, що пов`язано з відсутністю (забороною) суднозаходів до Білгород-Дністровського морського порту, у термін з 22 березня 2022 року, за Кодексом законів про працю України від 10.12.1971 року №322-VII. Таким чином згідно сертифіката №5100-25-0069 ДП «БДМТП» звільняється від відповідальності, яка передбачена Кодексом законів про працю України від 10.12.1971 року №322-VII у зв`язку з обставинами непереборної сили. Таким чином, несвоєчасна виплата заробітної плати Позивачу пов`язана з неможливістю здійснення господарської (виробничої) діяльності ДП «БДМТП» у сфері допоміжного обслуговування водного транспорту, що пов`язано з відсутністю (забороною) суднозаходів до Білгород-Дністровського морського порту в умовах військової агресії рф. Відповідно до зазначеного Відповідач звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці та за несвоєчасне проведення розрахунку, тому позовні вимоги Позивача у цій частині не підлягають задоволенню.
1.3. Позивач ОСОБА_1 01.01.2026 подала до суду відповідь на відзив, з якого вбачється, що Позивач вважає, що сертифікат №5100-25-0069 від 16.01.2025 не є доказом настання форс-мажору (обставин непереборної сили) для Відповідача у конкретному зобов`язанні, а факт запровадження в Україні воєнного стану, обмежень воєнного часу не звільняє роботодавця від відповідальності за невиконання своїх трудових зобов`язань перед працівником в цьому випадку. Сертифікат не містить конкретних відомостей, стосовно якої саме відповідальності Відповідача згідно Кодексу законів про працю України засвідчені форс-мажорні обставини. Відповідач не надав до Суду фінансову звітність, яка містить відомості про відсутність доходу від господарської діяльності або з інших джерел, зокрема від покупця ЄМК Відповідача. Відповідач вводить Суд в оману, оскільки Відповідач у будь-якому разі з 2022 року здійснює господарську діяльність (обробку вантажів з наземного транспорту (вагони, автомашини), зберігання вантажів, надання допоміжних послуг, тощо), в тому числі у період з 22.03.2022 до припинення трудових відносин з Позивачем та мав можливість здійснити виплату Позивачу належних сум при звільненні. Підсумовуючи вищевикладене, Позивач вважає, що несвоєчасна виплата заробітної плати Позивачу при звільненні не пов`язана із обставинами, наведеними уСертифікаті ТПП, а у зв`язку із приватизацією та переходом прав та обов`язків із виплати заборгованості до ТОВ «БДП», Відповідач та ТОВ «БДП» не є такими, що звільняються від обов`язку сплатити середній заробіток Позивачу. Стосовно розміру фактично виплаченої заробітної плати та доводів Відповідача про такий розмір заначає наступне. Позивач погоджується, що на картку з виплати заробітної плати МТБ банку від Відповідача надійшли кошти у розмірі 251 330,75 (двісті п`ятдесят одна тисяча триста тридцять) грн. 75 коп, а не 234 687,14 грн. як зазначено Позивачем в позовній заяві. Відповідач додатково зазначає, що окремо згідно відомостей про отримання заробітної плати під підпис, Позивачу було сплачено заробітну плату готівкою у розмірі 12 900,00 (дванадцять тисяч дев`ятсот) грн. В підтвердження Відповідач надає копії відомостей. Позивач зазначає, що надані Відповідачем копії відомостей не можна вважатидоказом по справі з огляду на те, що надані сканкопії відомостей не відповідають повному змісту цього документу. Аналізуючи сторінку відомості про виплату заробітньої плати, де міститься ПІБ сума та підпис, вбачається, що така сторінка штучно змінена Відповідачем. Строка з цими відомостями ймовірно вирізана та приклеєна на пусту сторінку, містить накладення та вклеювання підпису Позивача, підпис відрізняється за різні періоди, внаслідок чого виникають сумніви щодо належності, достовірності та допустимості наданого письмового доказу, та автентичності таких відомостей оригіналу документу. Також відомість про виплату готівки №26 за жовтень 2024 на суму 4 000,00 грн. складена 07 листопада 2024, взагалі вже після звільнення Позивача. Враховуючи наведене, Позивач ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу. Твердження Відповідача у відзиві, що розрахункові листи складались бухгалтерією ДП «БДМТП» для всіх працівників і для ОСОБА_1 , в тому числі щомісячно і при звільненні, не доводить того, що такі розрахункові листи вручались Позивачу, зокрема при звільненні. Відповідачем не надано доказів вручення ні розрахункового листа при звільненні ні письмового повідомлення про належні до виплати суми при звільненні. Просила задовольнити позовні вимоги Позивача та стягнути з Відповідача заборгованість із нарахованої, проте не виплаченої заробітної плати у розмірі 80 916,56 грн. та середній заробіток у розмірі 89 673,22 грн. за весь час затримки розрахунку при звільнені, але не більш як за шість місяців.
1.4. Представник відповідача ДП «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» адвокат Поліщук О.Г. 06.01.2026 подала до суду заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких зазначила, що предметом позовних вимог у цій справі є не визнання дійсним або недійсним Сертифікату ТПП, який суд, на думку Позивача, повинен оцінити, не встановлення здійснення господарської діяльності та отримання доходу Відповідачем, а стягнення заборгованості по заробітній платі та відповідальність Відповідача за затримку розрахунку при звільненні. Сертифікат ТПП, виданий Одеською РТПП є офіційним документом, який є дійсним, оскільки він ніким не скасований, в тому числі на момент подання Позивачем позову до суду і на даний час. Сертифікат ТПП виданий на підставістатей 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії ТППТ України від 18.12.2014 р. №44(5), (iз змінами та доповненнями) і цей документ засвідчує такі форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), як: військова агресія російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану в Україні; встановлення рівня охорони 3 (вищий) у морських та річкових портах України; заборона судноплавства та судозаходу до Білгород-Дністровського морського порту. Строк дії форс-мажорних обставин встановлено з 24 лютого 2022 року і їх визначено такими, що діють станом на дату видачі Сертифікату ТПП – 16 лютого 2025 року. Зазначені форс-мажорні обставини, а саме: військова агресія російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану в Україні; встановлення рівня охорони 3 (вищий) у морських та річкових портах України; заборона судноплавства та судозаходу до Білгород-Дністровського морського порту за загальновідомими відомостями існують і на сьогоднішній день і тому продовжують свою дію. Сертифікатом ТПП встановлено зазначені форс-мажорні обставини за Кодексом законів про працю України, з огляду на неможливість здійснення господарської діяльності Відповідачем за основним напрямком діяльності. Таким чином, Відповідач звільняється від будь-якої відповідальності, яка передбачена Кодексом законів про працю України, з огляду на встановлені Сертифікатом ТПП форс-мажорні обставини, які продовжуються на даний час, оскільки не припинені і інформація про існування цих обставини є загальновідомою. Разом з тим, Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що підтверджує і визнає заборгованість перед Позивачем по заробітній платі на загальну суму 61 177,43 (шістдесят одна тисяча сто сімдесят сім) грн. 43 коп., яка обліковується за даними бухгалтерського обліку ДП «БДМТП», і яка буде сплачена Позивачу у строки та на умовах, що встановлені договором купівлі-продажу об`єкта малої приватизації – єдиного майнового комплексу державного підприємства «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» від 27.02.2025, що укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України у Одеській та Миколаївській області та покупцем ЄМК ДП «БДМТП» - ТОВ «ТОП-ОФФЕР». Таким чином є очевидним, що необхідність виплати основної суми заробітної плати Позивачу у розмірі 61 177,43 (шістдесят одна тисяча сто сімдесят сім) грн. 43 коп. не скасовується і відтерміновується, як слушно заявив Позивач у відповіді на відзив. Щодо інших тверджень, які висловлює Позивач у відповіді на відзив, зокрема щодо аналізу документів в складі Сертифікату ТПП, отримання Відповідачем доходів, здійснення витрат які необхідно скоротити, введення суду в оману, то на думку Відповідача вони є лише викладенням власних суб`єктивних ставлень Позивача до ситуації що склалася, не становлять предмет доказування у цій справі, і не можуть бути взяті судом до уваги. На підставі викладеного просила відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з державного підприємства «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 89 673,22 грн.
2.Рух справи.
Позов подано до суду 03.12.2025.
Ухвалою від 08.12.2025 за вказаним позовом відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження, у справі призначено судове засідання з викликом сторін. 
Ухвалою від 14.01.2026 задоволено заяву позивача ОСОБА_1 про проведення судового засідання у режимі відеоконференції у цивільній справі №495/9276/25 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Білгород-Дністровський морський торговельний порт», Товариства з обмеженою відповідальністю «Білгород-Дністровський порт» про стягнення заборгованості по заробітній платі та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні .
Ухвалою від 16.01.2026 витребувано докази по справі. 
Ухвалою від 04.03.2026 задоволено клопотання представника відповідача ДП «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» - Поліщук Олени Григорівни про виклик свідка по цивільній справі № 495/9276/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного підприємства «Білгород-Дністровський морський торговельний порт», Товариства з обмеженою відповідальністю «Білгород-Дністровський порт» про стягнення заборгованості по заробітній платі та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні .
3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення; порядок судового розгляду.
У судовому засіданні 04.03.2026 представником відповідача ДП «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» Танасієнко А.А. було надано для огляду витребувані ухвалою суду від 16.01.2026 докази, а саме: оригінали відомостей про виплату готівки № 2 за лютий 2024, № 1 за березень 2024, № 12 за березень 2024, № 19 за жовтень 2024, № 26 за жовтень 2024.
У судовому засіданні 04.03.2026 позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Пояснила, що звільнилася за власним бажанням, однак відповідачем не було виплачено заборгованість із заробітної плати, у зв`язку з чим вона була змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Щодо наданих представником відповідача у судовому засіданні для огляду оригіналів відомостей про виплату готівкових коштів зазначила, що у відомості про виплату 4000 грн підпис їй не належить.
У судовому засіданні 04.03.2026 представник відповідача ДП «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» Поліщук О.Г. зазначила, що дійсно обліковується заборгованість, однак у розрахунках позивача наявні помилки. Вказала, що заробітна плата частково надходила на банківські рахунки, а частково виплачувалась готівкою. У зв`язку з цим відповідач визнає позовні вимоги щодо стягнення заборгованості із нарахованої, але не виплаченої заробітної плати частково - у розмірі 61 177,43 грн. Щодо позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку у розмірі 89 673 грн. 22 коп. за весь час затримки розрахунку при звільненні заперечує, посилаючись на те, що підприємство звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці та за несвоєчасне проведення розрахунку, оскільки невиплата заробітної плати сталася не з його вини, а внаслідок настання форс-мажорних обставин.
У судовому засіданні 01.04.2026 був допитаний свідок ОСОБА_2 , яка пояснила, що працює на посаді бухгалтера в ДП «Білгород-Дністровський морський торговельний порт».Зазначила, що відповідно до даних відомостей позивачу здійснювалась виплата грошових коштів. Підтвердила, що на підприємстві наявна заборгованість у зв`язку з військовими діями. Також зазначила, що позивач особисто отримувала грошові кошти, які свідок видавала їй під розписку.
У судовому засіданні 01.04.2026 позивач ОСОБА_1 підтвердила, шо грошові кошти дійсно отримувала, однак не у приміщенні ДП «Білгород-Дністровський морський торговельний порт».
У судовому засіданні 01.04.2026 представник відповідача ДП «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» Поліщук О.Г. визнала, що за відповідачем наявна заборгованість із заробітної плати у розмірі 61 177 грн. 43 коп. Водночас зазначила, що позивач пропустила встановлений строк звернення до суду у трудових спорах, у зв`язку з чим просила відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку у розмірі 89 673 грн. 22 коп. за весь час затримки розрахунку при звільненні.
У судовому засіданні 15.04.2026 позивач ОСОБА_1 підтвердила отримання частини грошових коштів та не заперечувала проти стягнення заборгованості із заробітної плати у сумі 61 177 грн 43 коп. Позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку у розмірі 89 673 грн. 22 коп. за весь час затримки розрахунку при звільненні підтримала у повному обсязі. 
У судовому засіданні 15.04.2026 представник відповідача ДП «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» адвокат Поліщук О.Г. підтвердила згоду на виплату заборгованості із заробітної плати у ромірі 61 177 грн. 43 коп., в частині позовних вимог щодо стягнення середнього заробітку у розмірі 89 673 грн. 22 коп. за весь час затримки розрахунку при звільненні просила відмовити у повному обсязі, посилаючись на наявність форс-мажорних обставин.
4. Фактичні обставини справи.
Згідно наказу ДП «Білгород-Дністровський МТП» № 73-к від 11.03.2020, 
ОСОБА_1 , прийнято на посаду начальника відділу праці та зарплати, що підтверджується записом у трудовій книжці.
Згідно наказу ДП «Білгород-Дністровський МТП» № 439-к від 21.10.2024 за ч. 1 ст. 38 КЗпП України, ОСОБА_1 , звільнено з посади начальника відділу праці та зарплати. Наказом передбачено виплатити ОСОБА_1 компенсацію за 29 к.д. невикористаної щорічної відпустки.
Позивач вказує, що за період перебування у трудових відносинах з ДП «Білгород-Дністровський МТП» заробітна плата систематично затримувалась, виплачувалась частинами та не в повному обсязі, а при звільненні з Позивачем не було проведено повний розрахунок по заборгованості із заробітної плати, не сплачено компенсацію за 29 к.д. невикористаної щорічної відпустки.
Позивачем надані дані про нараховану заробітну плату (дохід, грошове забезпечення) № 6054020812432091 станом на 06.10.2025, сформовані Пенсійним фондом України, де вказано нараховані їй виплати за період перебування трудових відносин з ДП «БДМТП» (код 01125689) з березня 2020 року по жовтень 2024 загальним розміром 551 948,07 грн. Такі виплати нараховані, проте не виплачені позивачу в повному обсязі.
В якості підтвердження затримки Відповідачем розрахунків по виплаті заробітної
плати та здійснення їх не повному обсязі, позивач надала до суду виписку з власного банківського рахунку для отримання заробітної плати в АТ КБ Приватбанк про рух коштів за договором зарплатного проекту з ДП «БДМТП» за період з 01.04.2020 по 08.10.2025,
де зазначено, що від Відповідача у період з 10.04.2020 по 30.07.2021 надійшла заробітна плата загальним розміром 114 915,79 грн. У зв`язку зі зміною банківської установи для отримання заробітної плати, додатково позивач надає виписку ПАО МТБ БАНК з рахунку приватного клієнта № 181658-2025/1006 за період з 15.07.2022 по 06.10.2025, де міститься та відмічена інформація пронадходження від ДП «БДМТП» (код 01125689) не в повному обсязі сум заробітної плати загальним розміром 234 687,14 грн. Загальний розмір надходжень по заробітній платі від ДП «БДМТП» (код 01125689) на розрахунковий банківський рахунок Позивача за період трудових відносин склав 349 602,93 грн. Загальний розмір нарахувань Позивачу здійснених Відповідачем за відомостями Пенсійного фонду України, з березня 2020 року по жовтень 2024 складає 551 948,07 грн., та за вирахуванням 22% податків (ЄСВ, військовий збір) сума до виплат складає 430 519,49 грн. Вбачається, що різниця між нарахованою заробітною платою та фактично виплаченою складає 80 916,56 грн. Розрахунок: 430 519,49 – 349 602,93= 80 916,56. Отже, з наведеного розрахунку вбачається, що заборгованість Відповідача по виплаті заробітної плати Позивачу орієнтовно складає 80 916,56 грн.
Згідно із сертифікатом №5100-25-0069 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 16.01.2025 № 2003-14/39 Одеська регіональна торгово-промислова палата засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військова агресія рф проти України, що стало підставою введення воєнного стану в Україні; встановлення рівня охорони 3 ( вищий) у морських та річкових портах України; заборона судноплавства та судозаходу до Білгород-Дністровського морського порту державному підприємству «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» щодо обов`язку (зобов`язання) а саме: неможливість здійснення господарської (виробничої) діяльності у сфері допоміжного обслуговування водного транспорту, що пов`язано з відсутністю (забороною) суднозаходів до Білгород-Дністровського морського порту, у термін з 22.03.2022 за Кодексом законів про працю України від 10.12.1971 №322-VII. Період дії форс-мажорних обставин: (обставин непереборної сили): дата настання: 22 березня 2022 року; дата закінчення: тривають на 16 січня 2025 року.
5. Застосовані норми права. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.
5.1. Щодо стягнення суми невиплаченої заробітної плати.
Статтею 43 Конституції України закріплено право на працю і заробітну плату, а саме визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижче від визначеної законом.
Стаття 55 Конституції України наголошує, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Відповідно до статті 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Позивач у позовній заяві просила стягнути заборгованість по заробітній платі у сумі 80 916 грн 56 коп.
Позивачем надані дані про нараховану заробітну плату (дохід, грошове забезпечення) № 6054020812432091 станом на 06.10.2025, сформовані Пенсійним фондом України, де вказано нараховані їй виплати за період перебування трудових відносин з ДП «БДМТП» (код 01125689) з березня 2020 року по жовтень 2024 загальним розміром 551 948,07 грн. Такі виплати нараховані, проте не виплачені Позивачу в повному обсязі.
В якості підтвердження затримки Відповідачем розрахунків по виплаті заробітної
плати та здійснення їх не повному обсязі, Позивач надала до суду виписку з власного банківського рахунку для отримання заробітної плати в АТ КБ Приватбанк про рух коштів за договором зарплатного проекту з ДП «БДМТП» за період з 01.04.2020 по 08.10.2025, де зазначено, що від Відповідача у період з 10.04.2020 по 30.07.2021 надійшла заробітна плата загальним розміром 114 915,79 грн. У зв`язку зі зміною банківської установи для отримання заробітної плати, додатково Позивач надає виписку ПАО МТБ БАНК з рахунку приватного клієнта № 181658-2025/1006 за період з 15.07.2022 по 06.10.2025, де міститься та відмічена інформація пронадходження від ДП «БДМТП» (код 01125689) не в повному обсязі сум заробітної плати загальним розміром 234 687,14 грн. Загальний розмір надходжень по заробітній платі від ДП «БДМТП» (код 01125689) на розрахунковий банківський рахунок Позивача за період трудових відносин склав 349 602,93 грн. Загальний розмір нарахувань Позивачу здійснених Відповідачем за відомостями Пенсійного фонду України, з березня 2020 року по жовтень 2024 складає 551 948,07 грн., та за вирахуванням 22% податків (ЄСВ, військовий збір) сума до виплат складає 430 519,49 грн. Вбачається, що різниця між нарахованою заробітною платою та фактично виплаченою складає 80 916,56 грн. Розрахунок: 430 519,49 – 349 602,93= 80 916,56. Отже, з наведеного розрахунку вбачається, що заборгованість Відповідача по виплаті заробітної плати 
Позивачу орієнтовно складає 80 916,56 грн.
У свою чергу, представником Відповідача надані відомості з яких вбачається, що Відповідачем за період працевлаштування Позивача на займаній посаді, з березня
2020 року по жовтень 2024 року було нараховано заробітну плату у розмірі 551 948,07 (п`ятсот п`ятдесят одну тисячу дев`ятсот сорок вісім) грн. 07 коп., що підтверджується даними бухгалтерського обліку ДП «БДМТП», в тому числі даними про нараховану заробітну плату (дохід, грошове забезпечення) згідно довідки Пенсійного фонду України і не заперечується Позивачем. 
До виплати Позивачу у цей період було призначено 440 323,97 (чотириста сорок тисяч триста двадцять три) грн. 97 коп., з огляду на вирахування податку на доходи фізичних осіб, військового збору та профспілкових відрахувань у розмірі 111 624,10 грн. Фактично за період трудових відносин Позивача з Відповідачем, Позивачу було сплачено 379 146, 54 (триста сімдесят дев`ять тисяч сто сорок шість) грн. 54 коп. заробітної плати, в тому числі шляхом перерахування на персональну картку Приватбанку у розмірі 114 915,79 (сто чотирнадцять тисяч дев`ятсот п`ятнадцять) грн., 79 коп., на картку з виплати заробітної плати МТБ банку у розмірі 251 330,75 (двісті п`ятдесят одна тисяча триста тридцять) грн. 75 коп., що підтверджується виписками які подано Позивачем до позовної заяви і які наявні в матеріалах справи. 
Окремо, згідно відомостей про отримання заробітної плати під підпис, Позивачу було сплачено заробітну плату готівкою у розмірі 12 900,00 (дванадцять тисяч дев`ятсот) гривень. 
На момент звільнення 21.10.2024, заборгованість Відповідача по заробітній платі перед ОСОБА_1 складала 61 177 (шістдесят одна тисяча сто сімдесят сім) грн. 43 коп., що підтверджується індивідуальним розрахунковим листом ОСОБА_1 за жовтень 2024 року.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 визнала факт часткової виплати їй грошових коштів та погодилась на стягнення заборгованості із заробітної плати у розмірі 61 177 грн 43 коп. 
У матеріалах справи відсутні докази виплати Позивачу належної суми до дня розгляду справи, Відповідачем не надано суду належних і достатніх доказів щодо погашення заборгованості перед ОСОБА_1 . Крім того, представник Відповідача у судовому засіданні визнала наявність заборгованості по заробітній платі перед Позивачем у розмірі 61 177 грн. 43 коп.
Враховуючи вищевикладене та принцип диспозитивності цивільного судочинства, позовна заява ОСОБА_1 до Державного підприємства «Білгород-Дністровський морський торговельний порт», Товариства з обмеженою відповідальністю «Білгород-Дністровський порт» в частині стягнення заборгованості по заробітній платі підлягає до часткового задоволення - у сумі 61 177 грн 43 коп. 
Із змісту п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24.12.1999 вбачається, що справляння та сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, а отже суд визначає суму до стягнення без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.
5.2. Щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні
Згідно із статтями 15, 16 Цивільного кодексу України, статтями 4, 5 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із статтею 43 Конституції України, кожен має право на працю.
Частинами третьою, шостою статті 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Згідно із статтею 64 Конституції України, в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені ст. ст. 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.
24 лютого 2022 року Верховна Рада України затвердила Указ Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022. Воєнний стан в Україні введено на всій території України та діє до теперішнього часу.
Згідно з пунктом 3 Указу у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені ст. ст. 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
У період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю у частині відносин, врегульованих цим Законом.
Згідно з підпунктом 5 пункту 1 статті 6 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» № 2136 IX (далі - Закон №2136 ІХ), в указі Президента України про введення воєнного стану зазначений вичерпний перелік конституційних прав і свобод людини і громадянина, які тимчасово обмежуються у зв`язку з введенням воєнного стану із зазначенням строку дії цих обмежень, а також тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Згідно із пунктом 2 розділу «Прикінцеві положення» Закону України № 2136 IX, главу XIX «Прикінцеві положення» Кодексу законів про працю України доповнено п. 2 такого змісту: «Під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що положення Закону України № 2136 IX, які регулюють деякі аспекти трудових відносин інакше, ніж Кодекс законів про працю - мають пріоритетне застосування на період дії воєнного стану.
Відповідно до частин другої, третьої статті 10 Закону № 2136-ІХ роботодавець повинен вживати всіх можливих заходів для забезпечення реалізації права працівників на своєчасне отримання заробітної плати; роботодавець звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок ведення бойових дій або дії інших обставин непереборної сили; звільнення роботодавця від відповідальності за несвоєчасну оплату праці не звільняє його від обов`язку виплати заробітної плати.
Аналіз наведеної спеціальної норми права дозволяє дійти висновку про те, що роботодавець звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок ведення бойових дій або дії інших обставин непереборної сили. Звільнення роботодавця від відповідальності за несвоєчасну оплату праці не звільняє його від обов`язку виплати заробітної плати. Проте, роботодавець звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці та за несвоєчасне проведення розрахунку.
Фактичні обставини справи, встановлені судом свідчать про те, що відповідач, заперечуючи проти вимог в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, зазначав, що затримка виплати позивачу належних при звільнені сум у строки, визначені статтею 116 КЗпП України, відбулась не з вини ДП «Білгород-Дністровський морський порт», а внаслідок об`єктивних обставин, непереборної сили (воєнний стан).
Відповідачем належними та допустимими доказами доведено про перебування під впливом форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), що вплинули на фінансову стабільність підприємства і поставили під загрозу можливість виконання фінансово-господарських зобов`язань на час існування трудових правовідносин між сторонами. Так, з 22 березня 2022 року виникли обставини, які відповідач не міг передбачити чи відвернути та у період існування яких останній об`єктивно, з незалежних від нього причин, був позбавлений можливості виконати зобов`язання, передбачені умовами трудового договору, обов`язки згідно із законодавчими та іншими нормативними актами щодо своїх працівників, у тому числі, щодо позивача.
Наведене узгоджується також з висновками Постанови Верховного Суду від 02.12.2024 у справі № 757/2043/24-ц (провадження № 61-11900св24)
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення середнього заробітку у розмірі 89 673 грн. 22 коп. за весь час затримки розрахунку при звільненні, але не більше як за шість місяців необхідно відмовити. 
6. Розподіл судових витрат.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави.
Згідно з п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору за позовну вимогу в частині стягнення заборгованості по заробітній платі.
Оскільки, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення заборгованості по заробітній платі підлягають до задоволення на 75% (61 177,43 х 100:80 916,56) то за розгляд справи в суді за вимогу про стягнення заборгованості по заробітній платі з Державного підприємства «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 726 грн. 72 коп.
Також, позивачем ОСОБА_1 сплачено судовий збір за позовну вимогу в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 968 грн. 97 коп. відповідно до квитанції №2.479748255.1. 
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, понесені позивачем витрати по оплаті судового збору не компенсуються.
Керуючись статтями 4, 12-13, 76-81, 141, 257, 258, 263, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства «Білгород-Дністровський морський торговельний порт», Товариства з обмеженою відповідальністю «Білгород-Дністровський порт» про стягнення заборгованості по заробітній платі та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - задовольнити частково.
Стягнути з Державного підприємства «Білгород-Дністровський морський Торгівельний порт» на користь ОСОБА_1 заборгованість із нарахованої, проте не виплаченої заробітної плати у сумі 61 177 грн 43 коп. (шістдесят одна тисяча сто сімдесят сім гривень 43 коп.) без утримання із цієї суми установлених законодавством податків та зборів.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити. 
Стягнути з Державного підприємства «Білгород-Дністровський морський Торгівельний порт» на користь держави судовий збір у розмірі 726 грн. 72 коп. (сімсот двадцять шість гривень 72 коп). 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Повний текст рішення суду складений 16.04.2026.

Повне найменування сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;
Відповідач: Державне підприємство «Білгород-Дністровський морський Торгівельний порт», адреса: Одеська область, місто Білгород-Дністровський, вулиця Шабська, 81, код ЄДРПОУ 01125689.
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Білгород-Дністровський порт», адреса: Одеська область, місто Білгород-Дністровський, вулиця Шабська, 81, код ЄДРПОУ 45213521.
Суддя Віталій МИШКО