РІШЕННЯ
іменем України
(додаткове)
03 березня 2026 року	Справа №446/1175/25	
 	Провадження № 2-др/451/1/26	

Радехівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Магонь О.З.
секретаря судового засідання Федорук І.Б.
з участю представника позивача та представника відповідача
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Радехів заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Павка Віталія Стефановича про розподіл судових витрат понесених у зв`язку з розглядом цивільної справи 446/1175/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів, 
установив:
12 лютого 2026 року за вх.№1153 до Радехівського районного суду Львівської області надійшла заява адвоката Павка Віталія Стефановича про розподіл судових витрат, в якій він просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь позивача ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи, а саме: витрати на професійну правничу допомогу адвоката Павка В.С. у розмірі 12000,00 грн.
В обґрунтування заяви зазначає, що у провадженні Радехівського районного суду Львівської області (суддя Магонь О.З.) перебуває справа № 446/1175/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів. Ухвалою суду від 20.06.2025 про відкриття провадження у справі було розпочато спрощене позовне провадження та призначено судове засідання на 09.07.2025. У процесі розгляду справи позивач поніс судові витрати, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги адвоката. З метою захисту прав та інтересів позивача адвокатом виконано значний обсяг робіт: надано консультації, підготовлено позовну заяву з додатками, сформовано доказову базу, здійснено подання позову до суду та забезпечено представництво інтересів позивача. 05 серпня 2024 року між позивачем ( ОСОБА_1 ) та адвокатом Павко В.С. укладено договір № 02/24 про надання правничої допомоги. Відповідно до умов договору, клієнт сплачує адвокату гонорар за юридичні послуги, надані у цій справі. Додатковою угодою від 10.02.2026 сторони погодили розмір гонорару — 12000,00 грн. Адвокат виконав усі передбачені договором роботи, що підтверджується Актом здачі-приймання наданих послуг від 10.02.2026 та детальним описом наданих послуг і розрахунком гонорару від 10.02.2026, підписаними обома сторонами. Позивач прийняв надані послуги в повному обсязі, що засвідчено підписом уповноваженої особи у вказаному акті. У поданій позовній заяві позивач зазначив орієнтовний розрахунок судових витрат у розмірі 20 000 грн, що відповідає вимогам закону. 09 лютого 2026 року Радехівський районний суд Львівської області ухвалив рішення у справі. Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України, докази щодо розміру судових витрат можуть бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, якщо до закінчення судових дебатів сторона заявила про намір їх відшкодування. Така заява містилася у позовній заяві, поданій позивачем. Витрати на правничу допомогу є реальними та необхідними для ефективного захисту прав позивача. Без залучення адвоката реалізація права на судовий захист була б істотно ускладнена. Розмір витрат (12000,00 грн) є співмірним складності справи та обсягу виконаної роботи, зокрема враховуючи: предмет спору; кількість підготовлених документів; необхідність участі в електронному провадженні, підготовки доказової бази та процесуальних заяв. Кількості судових засідань (09.07.2025р., 20.08.2025р., 03.09.2025р., 23.09.2025р., 16.10.2025р., 06.11.2025р., 17.11.2025р., 03.12.2025р., 18.12.2025р., 14.01.2026р., 09.02.2026р.) (а.с.166-167).
12 лютого 2026 року, автоматизованою системою документообігу суду Д-3, судді Магонь О.З. передані згадані вище матеріали справи, для розгляду (а.с.177).
У судовому засіданні представник позивача підтримав свою заяву про розподіл судових витрат, та звертав увагу суду на те, що він приїжджав до суду та був присутній у судових засіданнях в залі суду до вступу представника відповідача у справу, у зв`язку з чим витрачав час на добирання до суду. Заперечив, що засідання відбувалися по 10 хвилин. Крім того, зазначив, що на даний час гонорар від позивача він не отримав, але це не вливає на фак виконаних робіт. Просив задовольнити заяву.
Представник відповідача підтримав свої письмові заперечення на заяву про розподіл судових витрат та надав пояснення аналогічні викладеним у заяві (а.с.194-196). Зокрема, зазначав, що відповідач не погоджується з таким розміром судових витрат понесених позивачем. Так, відповідно до Детального опису наданих послуг та розрахунку гонорару за Договором №02/24 від 05.08.2024 (справа № 446/1175/25 ), а саме: п. 3. Судові засідання та підготовка до них Адвокатом здійснювалася підготовка до судових засідань, аналіз процесуальних ситуацій та участь (у тому числі дистанційна) у судових засіданнях, призначених на: 09.07.2025р., 20.08.2025р., 03.09.2025р., 23.09.2025р., 16.10.2025р., 06.11.2025р., 17.11.2025р., 03.12.2025р., 18.12.2025р., 14.01.2026р., 09.02.2026р. Кожне судове засідання включало: підготовку правової позиції; аналіз матеріалів справи; участь у судовому засіданні або забезпечення процесуальної участі; подальший аналіз процесуальних наслідків. Фактично витрачений час: 6 годин. Вартість: 6 х 1000 грн. = 6000 грн. Однак, заявлена кількість годин витрачених на участь у судових засіданнях та підготовці до них не відповідають дійсності. Розгляд даної справи відбувався у спрощеному позовному провадженні. Відповідач не подавав відзиву на позовну заяву та жодних письмових заперечень проти позову. Судові засідання 03.09.2025р., 23.09.2025р., 16.10.2025р., 06.11.2025р., 17.11.2025р., 03.12.2025р., 18.12.2025р., 14.01.2026р. тривали максимум 10 хв, оскільки в цих судових засіданнях розглядалися клопотання про виклик свідків. Розгляд справи по суті фактично відбувся 09.02.2026р. і то це судове засідання тривало близько 30 хв., оскільки відповідач не заперечував проти позову. У представника позивача не було жодної необхідності здійснювати якусь додаткову підготовку до судових засідань, оскільки відповідач та його представник не заперечували проти викладеної в позовній заяві вимог. Таким чином, фактично витрачений час на судові засідання та підготовка до них не перевищували загалом 2 год. Крім цього, рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 09.02.2026 по справі № 446/1175/25 з відповідача крім безпідставно отриманих грошових коштів у сумі 30000,00 грн., ще стягнено 2319,90 грн. інфляційного збільшення та 495,25 грн. штрафних санкцій, що частково відшкодовує позивачу понесені судові витрати в розмірі 2815,15 грн. На думку відповідача, судові витрати на правничу допомогу по справі № 446/1175/25 згідно проробленої роботи становить 6000,00 грн. Отже, заявлена сума витрат на правову допомогу є надмірною та неспівмірною із заявленими позовними вимогами та проробленою роботою, відтак вимога про їх стягнення в розмірі 12000,00 грн. не підлягає задоволенню.
З`ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи та докази, подані адвокатом Павком В.С. на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що заява про відшкодування судових витрат, підлягає до задоволення з наступних підстав.
Стаття 246 ЦПК України регламентує, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Згідно із частиною 3 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. 
За змістом статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, окрім іншого, витрати на професійну правничу допомогу.
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.1-4 ст.137 ЦПК України).
Суд також враховує положення частини шостої статті 137 ЦПК України, за якими обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі №925/1137/19, від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі №753/1203/18.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).
В постанові Верховного Суду від 19.02.2020 (справа №755/9215/15-ц) зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Зазначене узгоджується з правовим висновком, наведеним в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 02 вересня 2020 року у справі № 329/766/18 (провадження № 61-6627св20).
Вимоги частини восьмої статті 141 ЦПК України заявником дотримані.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивач подав наступні документи:
- копія Договору про надання правової допомоги №02/24 від 5 серпня 2024 року, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Павком В.С. (а.с.169-171);
- копія Додаткової угоди №1 від 10 лютого 2026 року до Договору про надання правової допомоги №02/24 від 5 серпня 2024 року (а.с.172);
- копія Акта здачі-приймання наданих послуг за договором №02/24 від 5 серпня 2024 року, підписаний ОСОБА_1 та адвокатом Павком В.С. (а.с.172-зворот);
- копія детального опису наданих послуг та розрахунку гонорару за договором №02/24 від 5 серпня 2024 року (а.с.173);
- копія Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, серії ЛВ №001367, виданого 20 лютого 2019 року Радою адвокатів Львівської області (а.с.174).
Доводи представника відповідача стосовно того, що представник позивача не подавав відзиву на позовну заяву та жодних письмових заперечень проти позову безпідставні, адже саме сторона відповідача повинна подавати відзив на позовну заяву та заперечення проти позову. До того ж у матеріалах справи наявні заперечення представника позивача на клопотання представника відповідача про виклик свідка, які містять посилання на норми закону та їх аналіз (а.с.93-94). Отже представник позивача здійснював додаткову підготовку до судового засідання 06.11.2025. 
Крім того, твердження представника відповідача, що судові засідання 03.09.2025р., 23.09.2025р., 16.10.2025р., 06.11.2025р., 17.11.2025р., 03.12.2025р., 18.12.2025р., 14.01.2026р. тривали максимум 10 хв, спростовуються матеріалами справи, а саме, протоколами судових засідань, з яких встановлено, що адвокат Павко В.С. брав участь у судових засіданнях у сукупності три години, а також був присутній у залі судових засідань 20.08.2025, 03.09.2025, 23.09.2025, отже, витрачав час на прибуття до суду. 
Також, із матеріалів справи слідує, що судові засідання неодноразово відкладались саме за клопотанням представника відповідача про виклик свідків.
Отже, стороною позивача доведено, що позивачем понесено витрати на професійну правничу допомогу у загальній сумі 12000,00 грн у зв`язку з розглядом справи в суді.
Водночас справа, яка розглядалася у спрощеному позовному провадженні, не є складною; у справі - невелика кількість письмових доказів; позов подано до суду в системі Електронний суд; упродовж усього розгляду справи представник позивача підтримував свою позицію, викладену у позовній заяві, додаткових письмових пояснень стосовно предмета спору не надавав. Відтак, на думку суду, заявлена стороною позивача сума на відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу є завищеною.
Враховуючи вищенаведене, порядок та тривалість розгляду справи, предмет та ціну позову, об`єм наданих послуг адвокатом, позицію сторони відповідача, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн є справедливими і співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), в стягненні решти витрат потрібно відмовити.
Таким чином, оскільки заява про стягнення судових витрат надійшла до Радехівського районного суду Львівської області після ухвалення рішення суду, тому існує необхідність ухвалення додаткового рішення.
Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 246, 258-259, 263-265, 270 ЦПК України, суд, 
ухвалив:
задовольнити частково заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Павка Віталія Стефановича.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи, а саме: витрати на професійну правничу допомогу адвоката Павка Віталія Стефановича у розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень 00 копійок. 
Строк і порядок набрання рішенням законної сили та його оскарження 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Сторони та інші учасники справи
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_1 .
Представник позивача: Павко Віталій Стефанович: РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 : РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_3 .
Представник відповідача: Палащук Володимир Михайлович: РНОКПП НОМЕР_4 ; адреса: АДРЕСА_4 .

Головуючий суддя	Магонь О. З. 	

Рішення (додаткове) виготовлено 3 березня 2026 року.