УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №273/771/25 Головуючий у 1-й інст. Бєлкіна Д. С. 
Номер провадження №33/4805/113/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: захисника – адвоката Головні В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Головні Валерія Петровича, в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Баранівського районного суду Житомирської області від 04 листопада 2025 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Постановою Баранівського районного суду Житомирської області від 04 листопада 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду, 28 квітня 2025 року о 16-45 год в м. Баранівка по вул. Жаборицька водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, почервоніння шкірного покриву обличчя, зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в лікувальному закладі КНП «Баранівська лікарня» відмовився, чим порушив пункт 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Щодо ОСОБА_1 складено протокол серії ЕПР1 № 314372 від 28 квітня 2025 року.
Також, 07 травня 2025 року о 22-07 год в м. Баранівка по вул. Звягельська 56 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, що не реагують на світло, блідість обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в лікувальному закладі КНП «Баранівська лікарня» відмовився, чим порушив пункт 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Щодо ОСОБА_1 складено протокол серії ЕПР1 №323362 від 07 травня 2025 року.
Крім того, 30 травня 2025 року о 00-37 год в м. Баранівка по вул. Цегельна водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, що не реагують на світло, блідість обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в лікувальному закладі КНП «Баранівська лікарня» відмовився, чим порушив пункт 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Щодо ОСОБА_1 складено протокол серії ЕПР1 №345655 від 30 травня 2025 року.
Не погодившись із вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Головня В.П. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування судом обставин справи. Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема тим, що матеріали справи не містять доказів вручення ОСОБА_1 складених направлень водія на огляд до медичного закладу, відеозапис не підтверджує дії, зазначені у направленнях у вказаний у них час. Судом не враховано, що у справі відсутні докази керування та зупинення ОСОБА_1 працівниками поліції 07 травня та 30 травня 2025 року та озвучення виявлених у нього ознак наркотичного сп`яніння. Відеозапис не містить посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеофіксацію та записи не підписані електронним цифровим підписом. У зв`язку з цим, просив визнати протоколи від 28 квітня 2025 року, 07 травня 2025 року та 30 травня 2025 року та долучені до них направлення та відеозаписи неналежними доказами. 
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення адвоката Головні В.П., який апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, доходжу наступного висновку.
Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як слідує з матеріалів справи ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України за, що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Згідно пункту 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України) передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Пунктом 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП.
Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні 28 квітня 2025 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за встановлених та викладених у постанові обставин, підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 314372 від 28 квітня 2025 року, у поясненнях водій зазначив «їхав своїм автомобілем, вживав раніше близько 2 тижнів тому» (а.с. 2); копією постанови серії ЕНА №4605446 від 28 квітня 2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі щодо ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121 КУпАП (а.с. 3); розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП (а.с. 4); розпискою про ознайомлення водія з вимогами ч. 1 ст. 266 КУпАП щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом (а.с. 5); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння до закладу охорони здоров`я КНП «Баранівська лікарня» за виявленими у водія ОСОБА_1 ознаками наркотичного сп`яніння, огляд не проводився, відмовився від проходження огляду (а.с. 6); відеозаписом фіксації правопорушення та оформлення адміністративних матеріалів (а.с. 8).
Так, із вказаного відеозапису вбачається, що працівники поліції зупинили автомобіль Volkswagen Passat, за кермом якого перебував ОСОБА_1 . Водію пояснили причину зупинки (не використання пасків безпеки під час руху за кермом транспортного засобу) та виявили у салоні автомобіля пристрій зовні схожий на подрібнювач для канабісу. У зв`язку з виявленими у водія ознаками наркотичного сп`яніння у вигляді почервоніння обличчя та зіниці, що не реагують на світло, працівник поліції запропонував пройти огляд у найближчому закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 погодився, проте після його доставки до Баранівської лікарні, біля приміщення лікарні на неодноразову вимогу щодо проходження огляду, водій категорично відмовився. Працівник поліції роз`яснив водію наслідки відмови від проходження огляду. На запитання чи вживав водій наркотичні речовини, той заперечив, вказав, що останні два тижні не вживав. Складені щодо ОСОБА_1 постанову за ч. 5 ст. 121 КУпАП, протокол ч. 1 ст. 130 КУпАП та інші матеріали надані водію для ознайомлення, які той підписав без зауважень та заперечень. 
Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні 07 травня 2025 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за встановлених та викладених у постанові обставин, підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 323362 від 07 травня 2025 року, протокол ОСОБА_1 підписав, зазначив «пояснення надам в суді» (а.с. 15); копією постанови серії ЕНА №4677287 від 07 травня 2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с. 16); розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП (а.с. 17); розпискою про ознайомлення водія з вимогами ч. 1 ст. 266 КУпАП щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом (а.с. 18); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння до закладу охорони здоров`я КНП «Баранівська лікарня» за виявленими у водія ОСОБА_1 ознаками наркотичного сп`яніння, у графі «огляд проводився та результати огляду» - прочерк (а.с. 19); відеозаписом фіксації правопорушення та оформлення адміністративних матеріалів (а.с. 21).
Із долученого відеозапису вбачається, що працівники поліції за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору зупинили автомобіль Volkswagen Passat, за кермом якого перебував ОСОБА_1 , попросили документи. Водію пояснили причину зупинки (не увімкнення світлового сигналу повороту при зміні напрямку руху). У зв`язку з виявленими у водія ознаками наркотичного сп`яніння працівник поліції запропонував пройти огляд у найближчому закладі охорони здоров`я, від якого ОСОБА_1 категорично та однозначно відмовився, отримав роз`яснення наслідків відмови. На запитання працівника поліції вживання наркотичних речовин заперечив. Далі водію роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Складені у присутності водія постанову за ч. 2 ст. 122 КУпАП, протокол ч. 1 ст. 130 КУпАП та інші матеріали надані водію для ознайомлення, які той підписав без будь-яких зауважень та заперечень. 
Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні 30 травня 2025 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за встановлених та викладених у постанові обставин, підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 345655 від 30 травня 2025 року, протокол ОСОБА_1 підписав, письмових пояснень не надавав (а.с. 29); розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП (а.с. 30); розпискою про ознайомлення водія з вимогами ч. 1 ст. 266 КУпАП щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом (а.с. 31); копією постанови серії ЕНА №4847000 від 30 травня 2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с. 33); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння до закладу охорони здоров`я КНП «Баранівська лікарня» за виявленими у водія ОСОБА_1 ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, блідість обличчя, тремтіння пальців рук), від проходження огляду відмовився (а.с. 34); відеозаписом фіксації правопорушення та оформлення адміністративних матеріалів (а.с. 36).
Із долученого відеозапису вбачається, що працівники поліції у салоні службового автомобіля встановили особу водія, пояснили причину зупинки (не увімкнення світлового сигналу повороту при зміні напрямку руху та рух із увімкненою задньою протитуманною фарою). У зв`язку з виявленими у водія ознаками наркотичного сп`яніння працівник поліції запропонував пройти огляд у найближчому закладі охорони здоров`я, від якого ОСОБА_1 категорично та однозначно відмовився, отримав роз`яснення наслідків відмови. На запитання працівника поліції вживання наркотичних речовин заперечив. Далі водію роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Складені у присутності водія постанову за ч. 2 ст. 122 КУпАП, протокол ч. 1 ст. 130 КУпАП та інші матеріали надані водію для ознайомлення, які той підписав без будь-яких зауважень та заперечень. 
Дані зафіксовані на долучених до матеріалів справи відеозаписах повністю спростовують доводи апелянта та свідчать, що поліцейський діяв з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Зазначені вище докази суд першої інстанції вірно визнав належними та допустимими та такими, що в сукупності та взаємозв`язку доводять винуватість ОСОБА_1 у скоєнні вказаних адміністративних правопорушень, а відеозаписи із портативних камер поліцейських, хоча й наданий частинами, проте є послідовними та відповідають п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України 18 грудня 2018 року №1026 та вимогам ст.251 КУпАП. У протоколах про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 314372 від 28 квітня 2025 року, ЕПР1 №323362 від 07 травня 2025 року та ЕПР1 №345655 від 30 травня 2025 року на противагу доводам захисника зазначені відомості щодо технічних засобів відеофіксації, а саме: реєстратори 857346, 857674 та 857658.
Аргументи скаржника щодо не засвідчення доданих до протоколу відеозаписів електронним цифровим підписом апеляційний суд оцінює критично, оскільки вказане засвідчення не передбачене чинним нормами КУпАП. Крім того, відсутність засвідчення електронним цифровим підписом диску з відеозаписом не спростовує відображені на ньому події.
Доводи скаржника щодо незаконності зупинки його працівниками поліції за кермом транспортного засобу суд вважає необґрунтованими. За встановлених обставин працівники поліції діяли в межах Закону України «Про Національну поліцію» з дотриманням положень ст. 35 вказаного закону, оскільки завданнями поліції є забезпечення публічної безпеки і порядку, охорона прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидія злочинності. Після зупинки ОСОБА_1 працівники поліції вказали водію на порушення ним правил дорожнього руху, а саме: 28 квітня 2025 року – водій не був пристебнутий паском безпеки; 07 травня 2025 року та 30 травня 2025 року – водій не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку руху; За вказані правопорушення щодо останнього винесені постанови про накладення адміністративних стягнень у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4605446 від 28 квітня 2025 року, ЕНА № 4677287 від 07 травня 2025 року, ЕНА № 4847000 від 30 травня 2025 року відповідно. Відомості про оскарження чи скасування вказаних постанов в матеріалах справи відсутні. Як встановлено судом 28 квітня 2025 року, 07 травня 2025 року та 30 травня 2025 року після зупинки працівники поліції зауважили водію на наявність ознак наркотичного сп`яніння як підстави для вимоги про проходження відповідного огляду, які зазначили у протоколах про адміністративні правопорушення, зокрема: у протоколі серії ЕПР1 № 314372 від 28 квітня 2025 року - почервоніння очей, почервоніння шкірного покриву обличчя, зіниці очей, що не реагують на світло; у протоколі серії ЕПР1 №323362 від 07 травня 2025 року - зіниці очей, що не реагують на світло, блідість обличчя, тремтіння пальців рук; у протоколі серії ЕПР1 №345655 від 30 травня 2025 року - зіниці очей, що не реагують на світло, блідість обличчя, тремтіння пальців рук, що стало підставою для вимоги про проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, від якої водій відмовився. Відтак, його подальші дії регламентуються нормами п.2.5 ПДР та не знаходяться у причинному зв`язку з його незгодою з діями працівників поліції стосовно зупинки автомобіля.
Вищевказаним підтверджується і факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Будь-яких заперечень щодо не керування автомобілем ОСОБА_1 не висловлював, інших осіб у транспортному засобі або біля нього 07 травня та 30 травня 2025 року, на яких ОСОБА_1 міг вказати як на водія транспортного засобу, не було. 
Тому, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції щодо доведеності факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказані дати, який у повному обсязі узгоджується з наданим відеозаписом та іншими долученими до справи доказами, а доводи скаржника у цій частині суд вважає необґрунтованими та розцінює як намагання скаржника уникнути притягнення до адміністративної відповідальності. 
Порядок проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів визначений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року.
Пунктом 2 Розділу І Інструкції встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Тобто за змістом цієї норми поліцейський, як посадова особа, на яку покладено обов`язок забезпечення безпеки дорожнього руху, самостійно за власним переконанням визначає наявність у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, визначених п.п. 3, 4 Розділу І Інструкції.
Згідно п. 7 Розділу 3 інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.
У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (пункт 12 розділу 2 інструкції).
Посилання скаржника на те, що направлення водія на огляд до медичного закладу складені з порушенням та є неналежними доказами, на думку суду, правового значення не мають, оскільки у порядку, визначеному Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ОСОБА_1 направлявся на огляд до Баранівської лікарні для проходження огляду на вимогу працівників поліції, проте від проведення огляду категорично відмовився. Доводи захисника щодо недоліків направлення водія на огляд не спростовують обставин, об`єктивно зафіксованих на наявному в матеріалах відеозаписі та не виключає належність та і допустимість вказаних доказів. 
З відеозапису вбачається, що працівники поліції вичерпали усі законні способи спонукання водія для проходження огляду. В усіх випадках водію надавалась можливість спростувати підозру працівників поліції щодо перебування у стані сп`яніння, пройшовши запропонований огляд у найближчому закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку.
Протоколи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складені з дотриманням вимог ст.ст. 254-256 КУпАП та містять всі необхідні для розгляду справи відомості, істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цих протоколів недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколах, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості у повному обсязі узгоджуються із долученими відеозаписами.
Варто зауважити, що зміст складених щодо ОСОБА_1 адміністративних матеріалів він погодив своїм підписом, у справі відсутні будь-які зауваження чи заперечення ОСОБА_1 на складені протоколи про адміністративне правопорушення.
Відтак, доводи захисника щодо незаконності дій працівників поліції під час складання адміністративних матеріалів не знайшли підтвердження під час апеляційного перегляду.
Матеріали провадження не містять даних, які б свідчили про оскарження ОСОБА_1 неправомірних, на його думку, дій працівників поліції, щодо його зупинки або здійснення будь-якого тиску під час складання процесуальних документів, які слугували підставою для розгляду місцевим судом.
Інші обставини, на які посилався захисник Вознюка О.М. в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку, обґрунтовано викладену у мотивувальній частині судового рішення, яка не потребує додаткового аналізу.
Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, не надано.
Також, апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП України, відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху. 
Під час апеляційного розгляду суд враховує рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Враховуючи наведене, приходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.
За таких обставин, відсутні підстави для скасування чи зміни постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 .
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу адвоката Головні Валерія Петровича, в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Баранівського районного суду Житомирської області від 04 листопада 2025 року - без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь