КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, тел. +380 (044) 207 80 91	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 квітня 2026 року Київ Справа № 320/61096/25

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Саса Є.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу 
за позовною заявою Благодійної організації «Благодійний фонд Дніпровського району м. Києва «Київський еколого-культурний центр» 
до Міністерства економіки, довкілля та сільського господарства України
за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Мезинського національного природного парку
про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:
Рух справи та процесуальні питання.
Позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду з вимогою визнати протиправним та скасувати Ліміт № 34/2025 на використання природних ресурсів у межах Мезинського національного природного парку на 2025 рік, затверджений Міністерством економіки, довкілля та сільського господарства України (в особі заступника Міністра Ігоря Зубовича) 17.10.2025.
Ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду Саса Є.В. від 17.12.2025 відкрито провадження у справі; вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.
Міністерство економіки, довкілля та сільського господарства України подало клопотання про закриття провадження у справі на підставі, передбаченій пунктом 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, вказавши, що оскаржуване рішення як акт індивідуальної дії вичерпало строк виконання (2025 рік), а тому його оскарження у 2026 році не є належним та ефективним способом захисту права позивачів, оскільки не може призвести до відновлення порушеного права. 
Позивач у додаткових поясненнях проти вказаного клопотання заперечив та вказав, що звернувся до суду з позовною заявою 29.11.2025 у межах строку на судове оскарження, встановленого законом, тобто коли ще діяли положення оскаржуваного Ліміту. Крім того, як зазначає позивач, протиправність ліміту та порушення прав та інтересів позивача не зникає після 2025 року, у тому числі після припинення його дії та не усуває факт порушення прав та інтересів позивача (факт визначення можливого обсягу вирубки дерев на території національного природного парку). Після 2025 року та припинення дії Ліміту також відповідальні суб`єкти автоматично не звільняються ні від обов`язку виконання закону, який порушує Ліміт, ні від виконання виниклих за Лімітом зобов`язань, ні від можливості здійснення державного нагляду (контролю) їх діяльності за Лімітом, ні від притягнення їх до юридичної відповідальності у випадку виявлення правопорушень тощо. Отже, предмет спору не відсутній /не зник, а продовжує існувати.
Суд залишає клопотання відповідача про закриття провадження у справі на підставі, передбаченій пунктом 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України без задоволення, беручи до уваги висновки Верховного Суду у постанові від 24.01.2023 у справі № 440/2513/20, де Суд наголосив, що вичерпання своєї дії спірним рішенням не звільняє суд від встановленого процесуальним законом обов`язку повно і всебічно з`ясувати обставини справи й перевірити їх належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами з наданням відповіді на усі вагомі і доречні аргументи учасників справи, їх правової оцінки. Аналогічних висновків Верховний Суд дійшов у постановах від 20.09.2023 у справі № 420/7463/20 та від 29.02.2024 у справі № 420/7471/20.
Аргументи учасників справи.
Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, зазначив, що Мезинський національний природний парк належить до територій та об`єктів природно-заповідного фонду України загальнодержавного значення, а тому відповідно до норм Закону України «Про природно-заповідний фонд України» на його території заборонена будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати чи погіршувати природні території та об`єкти, дику фауну чи флору, їх стан, чи перешкоджає використанню національного парку за цільовим призначенням (тобто з метою збереження, відтворення і ефективного використання природних комплексів та об`єктів, які мають особливу природоохоронну, оздоровчу, історико-культурну, наукову, освітню та естетичну цінність). 
Як вказує позивач, вибіркові санітарні рубки (як один із заходів з поліпшення санітарного стану лісів, на які видано оскаржуваний ліміт) проводяться власниками лісів, постійними лісокористувачами шляхом вилучення з насаджень сухостійних, відмираючих, дуже ослаблених внаслідок пошкодження насаджень пожежами, шкідниками, хворобами лісу і внаслідок аварій та стихійного лиха окремих дерев або їх груп. Таке вилучення сухостійних, відмираючих та дуже ослаблених окремих дерев або їх груп є протиправним та недопустимим на території Мезинського національного природного парку, оскільки суперечить вимогам Закону України «Про природно-заповідний фонд України» та Конвенції про охорону дикої флори та фауни і природних середовищ існування в Європі (Бернській Конвенції).
Позивач також наголошує, що відповідно до експертного висновку шодо негативного впливу санітарних рубок на фауну кажанів у заповідних територіях, підготовленого к.б.н., науковим співробітником Інституту зоології НАН України О. Годлевською, встановлено, що нищення дуплястих або сухостійних дерев, зокрема в ході санітарних рубок на території природних заповідників і національних природних парків, призводить до знищення сховищ рукокрилих, а, відповідно, до погіршення умов існування цих тварин». Всі види кажанів (рукокрилі), які є в Україні, занесені до Червоної книги України та внесені до Списку 2 Конвенції про охорону дикої флори та фауни і природних середовищ існування в Європі (Бернської Конвенції). Кажани (рукокрилі) живуть на території Мезинського національного природного парку (про це зазначено, на офіційному веб-сайті нацпарку). 
Відповідно до Експертного висновку шодо негативного впливу санітарних рубок на орнітофауну заповідників, підготовленого к.б.н., науковим співробітником Інституту зоології НАН України Н. Атамась сови, дятли, горихвістка, мухоловки, підкоришники та повзик облаштовують свої гнізда у старих дуплистих деревах, що всихають. У заповідних зонах, а особливо у зонах регульованої рекреації національних природних парків проводяться суцільні та вибіркові санітарні рубки, очищення лісу від захаращенності, у результаті чого знищуються дерева, що всихають, а також дуплисті дерева, які є місцем помешкання для дуплогніздних птахів, а також чорного лелеки, що є порушенням статті 6 Бернської конвенції. Згадані у експертному висновку птахи занесені до Червоної книги України та/або до Списку 2 Бернської Конвенції. Всі вони/Частина з них живуть на території Мезинського національного природного парку (про це зазначено, на офіційному веб-сайті нацпарку). 
Таким чином, на думку позивача, вибіркові санітарні рубки, в процесі яких вилучаються з насаджень сухостійні, відмираючі, дуже ослаблені окремі дерева або їх групи на території Мезинського національного природного парку, знищують та/або погіршують умови/середовище існування тварин або можуть знищити та/чи можуть погіршити середовища їх існування, що є протиправним та повинно бути припинено.
Міністерство економіки, довкілля та сільського господарства України у відзиві проти задоволення позовних вимог заперечило та вказало, що здійснення вибіркових санітарних рубок у господарській зоні та зоні регульованої рекреації не суперечить цільовому призначенню Мезинського національного природного парку.
Відповідач наголосив, що відповідно до пункту 4.3.2. Положення про Мезинський національний природний парк, затвердженого наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 31.08.2020 № 76 (у редакції наказу Міндовкілля від 16.04.2021 № 252), у зоні регульованої рекреації дозволяється в установленому порядку проведення вибіркових санітарних рубок. Пунктом 4.3.4. Положення у господарській зоні Мезинського національного природного парку заборонені лише рубки головного користування.
Як вказує відповідач, відповідно до Обґрунтування проєкту ліміту на використання природних ресурсів у межах Мезинського національного природного парку на 2025 рік встановлення лімітів на заходи з поліпшення санітарного стану лісів забезпечить підвищення біологічної стійкості насаджень, запобігання розвитку патологічних процесів в лісових екосистемах. Вилучення з насаджень сильно ослаблених, пошкоджених шкідниками, хворобами та внаслідок стихійних природних явищ і техногенних впливів окремих дерев або їх груп сприятиме покращенню охорони та захисту лісів від шкідників та хвороб, знизить рівень пожежної небезпеки в лісах. Прибирання сухостійних, вітровальних та буреломних дерев покращить санітарний стан та естетичний вигляд лісових масивів і сприятиме формуванню позитивного іміджу для Мезинського національного природного парку. Дані заходи не нанесуть шкоди природним комплексам, що охороняються, і не призведуть до їх деградації. Підставою для проведення зазначених заходів є Перелік заходів з поліпшення санітарного стану лісів Мезинського національного природного парку на 2025 рік та Акт лісопатологічного обстеження з метою визначення та оцінки санітарного стану насаджень Мезинського національного природного парку від 18.07.2025. 
Вказане обґрунтування погоджено Національним університетом «Чернігівський колегіум» імені Т.Г. Шевченка. 
Проєкт Ліміту розглянуто та одноголосно схвалено рішенням Науково-технічної ради Мезинського національного природного парку від 25.09.2025 № 170, до складу якої входять представники науки, громадськості, навчальних закладів, фахівці нацпарку. Науково-технічною радою Мезинського національного природного парку було схвалено проєкт Ліміту та не встановлено негативного впливу на природні комплекси та об`єкти парку внаслідок його використання. Протоколом засідання Робочої групи з розгляду проєктів лімітів на використання природних ресурсів межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення від 15.10.2025 одноголосно прийнято рішення погодити проєкт Ліміту за умови виключення у робочому порядку ділянок: Рихлівське ПНДВ кв. 9/14, 29/10, 29/15, Хотинське ПНДВ кв. 40/4, 47/3. До складу Робочої групи входили, зокрема, представники громадських організацій – П. Тєстов від Громадської організації «Українська природоохоронна група» та М. Богомаз, керівник напрямку «ЛІСИ» Громадської спілки «Всесвітній фонд природи України».
Також відповідач наголошує, що посилання позивача на експертні висновки наукових співробітників Інституту зоології НАН України О. Годлевської та Н. Атамась є безпідставними, оскільки їх не долучено до позовної заяви в якості доказів та не надано жодних реквізитів таких документів.
Крім того, в Обґрунтуванні проєкту ліміту на використання природних ресурсів у межах Мезинського національного природного парку на 2025 рік визначено, що в межах зазначених лісових ділянок не виявлено види рослин та тварин, занесених до Червоної книги України, наявність пралісів, квазіпралісів, природних лісів, видів рослин і тварин та природних оселищ, що знаходяться під охороною Конвенції про охорону дикої флори та фауни і природних середовищ існування в Європі. В свою чергу позивачем не надано доказів здійснення вибіркових санітарних рубок відповідно до затвердженого Ліміту (в розрізі кварталів, виділів) на земельних ділянках, на яких присутні види віднесені до Червоної книги, міжнародних Червоних списків, природних оселищ, що знаходяться під охороною Конвенції про охорону дикої флори та фауни і природних середовищ існування в Європі.
Відповідач також вважає, що станом на дату подання відзиву оскаржуваний Ліміт втратив чинність, оскільки був прийнятий на 2025 рік, а отже відсутній предмет спору. Відповідач просить врахувати постанову Верховного Суду від 18.05.2022 у справі № 300/195/19, де Суд зазначив, що ліміт не є документом та не дає можливості здійснити використання природних ресурсів, а тільки виступає однією з підстав для видачі дозволу. Таким чином, використання природних ресурсів здійснюється на підставі дозволів в межах затвердженого ліміту, тому дозвільним документом є дозвіл.
З огляду на вищевказане, оскаржуваний Ліміт не є дозвільним документом та не є рішенням, яким Мезинському національному природному парку надається дозвіл на проведення санітарних рубок. Натомість Мезинським національним природним парком отримано Спеціальні дозволи на спеціальне використання лісових ресурсів (лісорубні квитки) № 20251113-000290, № 20251113-000193, № 20251113-000188, № 20251113-000182, № 20251113-000227, № 20251113-000189, № 20251113-000186, № 20251113-000180, № 20251113-000172. Враховуючи отримання Мезинським національним природним парком лісорубних квитків, обраний позивачем спосіб захисту шляхом визнання протиправним та скасування Ліміту є неефективним і не забезпечить поновлення його прав, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.
Мезинський національний природний парк у поясненнях проти задоволення позову заперечив та підтримав аргументи, викладені у відзиві Міністерства економіки, довкілля та сільського господарства України.
Обставини справи, встановлені судом. 
18.07.2025 головним лісопатологом ДСЛП «Харківлісозахист» Воробєм Є.В., головним мікробіологом – начальником відділу лісової фітопатології ДСЛП «Харківлісозахист» Воробей А.Д., в.о. директора Мезинського НПП Сидоренком В.А., майстром з охорони природи Рихлівського ПНДВ Шилом І.А., начальником Хотинського ПНДВ Овчинником М.І. з метою визначення та оцінки санітарного стану було проведено лісопатологічне обстеження насаджень Мезинського національного природного парку площею 46,2 га, серед яких 27,4 га Рихлівського ПНДВ та 18,8 га Хотинського ПНДВ. 
В результаті обстеження складено Акт лісопатологічного обстеження з метою визначення та оцінки санітарного стану насаджень від 18.07.2025, в якому зазначено наступне:
«В обстежених насадженнях виявлено ураження інфекційними хворобами, рослинами – напівпаразитами, пошкодження стовбуровими шкідниками та вітровалом, що негативно впливає на їх загальний санітарний стан, який на час обстеження можна характеризувати як незадовільний, що в свою чергу збільшує можливість подальшого розповсюдження наявних хвороб та шкідників. Зважаючи на біологічні особливості та ступінь розвитку виявлених у вищеперелічених насадженнях стовбурових шкідників та інфекційних хвороб, рекомендовано, керуючись п. 12 – 26 «Санітарних правил в лісах України», у 2025 році провести у вищеперелічених насадженнях заходи з поліпшення санітарного стану лісів, а саме вибіркові санітарні рубки (на загальній площі 46,2 га), з вилученням з деревостанів небезпечних, сухостійних дерев, дерев уражених стовбуровими та комлевими гнилями, дерев з рослинами – напівпаразитами, відмираючих та дуже ослаблених дерев з ознаками пошкодження стовбуровими шкідниками. Адже попередження та недопущення подальшого розповсюдження інфекційних хвороб, рослин – напівпаразитів, розмноження стовбурових шкідників можливе тільки при своєчасному та обґрунтованому застосуванні комплексу заходів з поліпшення санітарного стану лісів. В зоні регульованої рекреації в рубку не відводяться дерева, уражені судинними хворобами, некрозно – раковими хворобами та плодовими тілами дереворуйнівних грибів».
Переліком заходів з поліпшення санітарного стану лісів Мезинського національного природного парку на 2025 рік передбачено проведення вибіркової санітарної рубки на окремих ділянках Рихлівського та Хотинського ПНДВ. Вказаний перелік погоджено директором Державного спеціалізованого лісозахисного підприємства «Харківлісозахист» 06.08.2025, в.о. директора Департаменту екології та природних ресурсів Чернігівської ОДА 20.08.2025 та начальником Північного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства 02.09.2025.
26.09.2025 Мезинський національний природний парк звернувся до Міністерства економіки, довкілля та сільського господарства України із клопотанням щодо затвердження ліміту на спеціальне використання природних ресурсів.
В Обґрунтуванні проєкту ліміту на використання природних ресурсів у межах Мезинського національного природного парку на 2025 рік від 22.09.2025 зазначено наступне:
«Заходи з поліпшення санітарного стану лісів … планується провести в лісових масивах Мезинського національного природного парку на площі 46,2 га з вирубуваною масою 1030 м. куб. Встановлення лімітів на даний вид використання природних ресурсів забезпечить підвищення біологічної стійкості насаджень, запобігання розвитку патологічних процесів в лісових екосистемах. Вилучення з насаджень сильно ослаблених, пошкоджених шкідниками, хворобами та внаслідок стихійних природних явищ і техногенних впливів окремих дерев або їх груп сприятиме покращенню охорони та захисту лісів від шкідників та хвороб, знизить рівень пожежної небезпеки в лісах. Прибирання сухостійних, вітровальних та буреломних дерев покращить санітарний стан та естетичний вигляд лісових масивів і сприятиме формуванню позитивного іміджу для Мезинського НПП. Дані заходи не нанесуть шкоди природним комплексам, що охороняються, і не призведуть до їх деградації.
Підставою для проведення зазначених заходів є Перелік заходів з поліпшення санітарного стану лісів Мезинського НШП на 2025 рік та акт лісопатологічного обстеження з метою визначення та оцінки санітарного стану насаджень Мезинського НПП від 18.07.2025 року.
В межах зазначених лісових ділянок не виявлено види рослин та тварин, занесених до Червоної книги України, рослинних угруповань, занесених до Зеленої книги України, наявність пралісів, квазіпралісів, природних лісів, видів рослин і тварин та природних оселищ, що знаходяться під охороною Конвенції про охорону дикої флори та фауни і природних середовищ існування в Європі.
В результаті лісопатологічного обстеження встановлено, що деякі виділи, які були включені до ліміту 2024 року, необхідно повторно включити до ліміту 2025 року.
Кв. 6, вид. 3 Рихлівського ПНДВ. Загальна площа виділу становить 12,1 га, до ліміту 2024 року включено площу 2,5 га, ліміт 58 м. куб. В ліміт 2025 року включено площу 1,6 га, ліміт 33 м. куб. Заходи заплановано в іншій частині виділу, яка не включалась до ліміту минулого року.
Кв. 25, вид. 1 Рихлівського ПНДВ. Загальна площа виділу становить 39,5 га, до ліміту 2024 року включено площу 1,9 га, ліміт 53 м. куб. В ліміт 2025 року включено площу 1,1 га, ліміт 29 м. куб. Заходи заплановано в іншій частині виділу, яка не включалась до ліміту минулого року.
Кв. 26, вид. 16 Рихлівського ПНДВ. Загальна площа виділу становить 29,3 га, до ліміту 2024 року включено підвиділ 1 площею 1,2 га, ліміт 16 м.куб., та підвиділ 2 площею 0,6 га, ліміт 24 м. куб. В ліміт 2025 року включено підвиділ 3 площею 1,4 га, ліміт 24 м. куб. Заходи заплановано в іншій частині виділу, яка не включалась до ліміту минулого року.
Також, до ліміту повторно включені ділянки, на які було видано ліміт у 2024 році, але рубки в яких не проводились у зв`язку з відмовою у видачі лісорубних квитків, а саме:
кв. 6, вид. 26 Рихлівського ПНДВ, загальна площа виділу становить 10,0 га, в ліміт 2025 року включено площу 2,3 га, ліміт 68 м. куб;
кв. 2, вид. 33 Хотинського ПНДВ, загальна площа виділу становить 7,4 га, в ліміт 2025 року включено площу 2,6 га, ліміт 30 м. куб;
кв. 8, вид. 1 Хотинського ПНДВ, загальна площа виділу становить 3,5 га, в ліміт 2025 року включено площу 1,8 га, ліміт 43 м. куб.
Використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення Мезинського національного природного парку у 2025 році планується виключно в господарській зоні та зоні регульованої рекреації.
Під час відбору дерев в рубку на відводились дерева, уражені судинними та раковими хворобами, з плодовими тілами дереворуйнівних грибів, а у листяних насадження – опеньком осіннім. Призначались в рубку виключно сухостійні, відмираючі, дуже ослаблені внаслідок пошкодження насаджень пожежами, шкідниками, хворобами лісу і внаслідок аварій та стихійного лиха дерева.
Перелік ділянок, причини призначення заходів та обсяг використання природних ресурсів в лісах Мезинського НПП на 2025 рік наведено в додатку 1».
Вказане Обґрунтування 23.09.2025 погоджено Національним університетом «Чернігівський колегіум» імені Т.Г. Шевченка. 
Проєкт Ліміту розглянуто та одноголосно схвалено рішенням Науково-технічної ради Мезинського національного природного парку від 25.09.2025 № 170. Протоколом засідання Робочої групи з розгляду проєктів лімітів на використання природних ресурсів межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення від 15.10.2025 одноголосно прийнято рішення погодити проєкт Ліміту за умови виключення у робочому порядку ділянок: Рихлівське ПНДВ кв. 9/14, 29/10, 29/15, Хотинське ПНДВ кв. 40/4, 47/3. 
17.10.2025 Міністерством економіки, довкілля та сільського господарства України (в особі заступника Міністра Ігоря Зубовича) затверджено Ліміт № 34/2025 на використання природних ресурсів у межах Мезинського національного природного парку на 2025 рік. Цей ліміт затверджений на такий вид використання природних ресурсів (деревини) як вибіркова санітарна рубка. 
Вважаючи Ліміт № 34/2025 від 17.10.2025 протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Релевантні джерела права, які застосував суд 
На підставі Закону України «Про приєднання України до Конвенції 1979 року про охорону дикої флори і фауни та природних середовищ існування в Європі» від 29.10.1996 № 436/96-ВР Україна виконує зобов`язання, передбачені Бернською конвенцією 1979 року (далі – Конвенція).
Статтею 2 Конвенції встановлено, що Договірні Сторони вживають необхідних заходів для підтримання популяцій дикої флори та фауни на такому рівні або для приведення їх до такого рівня, який відповідає, зокрема, екологічним, науковим і культурним вимогам, та враховують при цьому економічні та рекреаційні вимоги, а також потреби підвидів, різновидів чи форм, що знаходяться під загрозою на місцевому рівні.
Відповідно до статті 3 Конвенції кожна Договірна Сторона відповідно до положень цієї Конвенції вживає заходів для здійснення національної політики охорони дикої флори, дикої фауни та природних середовищ існування, приділяючи особливу увагу видам, яким загрожує зникнення, та вразливим видам, особливо ендемічним, та середовищам існування, яким загрожує зникнення.
Правовий статус національних природних парків та встановлення лімітів на використання природних ресурсів в них передбачено Законом України «Про природно-заповідний фонд України» від 16.06.1992 № 2456-XII (далі – Закон № 2456-XII). 
Частинами першою-четвертою статті 20 Закону № 2456-XII визначено, що національні природні парки є природоохоронними, рекреаційними, культурно-освітніми, науково-дослідними установами загальнодержавного значення, що створюються з метою збереження, відтворення і ефективного використання природних комплексів та об`єктів, які мають особливу природоохоронну, оздоровчу, історико-культурну, наукову, освітню та естетичну цінність.
Ділянки землі та водного простору з усіма природними ресурсами та об`єктами вилучаються з господарського використання і надаються національним природним паркам у порядку, встановленому цим Законом та іншими актами законодавства України.
До складу територій національних природних парків можуть включатися ділянки землі та водного простору інших землевласників та землекористувачів.
На національні природні парки покладається виконання таких основних завдань:
збереження цінних природних та історико-культурних комплексів і об`єктів;
створення умов для організованого туризму, відпочинку та інших видів рекреаційної діяльності в природних умовах з додержанням режиму охорони заповідних природних комплексів та об`єктів;
проведення наукових досліджень природних комплексів та їх змін в умовах рекреаційного використання, розробка наукових рекомендацій з питань охорони навколишнього природного середовища та ефективного використання природних ресурсів;
проведення екологічної освітньо-виховної роботи.
У межах зони регульованої рекреації проводяться короткостроковий відпочинок та оздоровлення населення, огляд особливо мальовничих і пам`ятних місць; у цій зоні дозволяється влаштування та відповідне обладнання туристських маршрутів і екологічних стежок; тут забороняються рубки лісу головного користування, промислове рибальство, мисливство, інша діяльність, яка може негативно вплинути на стан природних комплексів та об`єктів заповідної зони (абзац 2 частини першої статті 21 Закону № 2456-XII).
У межах господарської зони забороняються рубки головного користування і проводиться господарська діяльність, спрямована на виконання покладених на парк завдань, знаходяться населені пункти, об`єкти комунального призначення парку, а також землі інших землевласників та землекористувачів, включені до складу парку, на яких господарська та інша діяльність здійснюється з додержанням вимог та обмежень, встановлених для зон антропогенних ландшафтів біосферних заповідників (абзац 5 частини першої статті 21 Закону № 2456-XII).
Відповідно до частини першої статті 9-1 Закону № 2456-XII спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду здійснюється в межах ліміту та на підставі дозволу на спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду.
Частиною третьою статті 9-1 Закону № 2456-XII визначено, що спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення здійснюється в межах ліміту на використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, а також на підставі дозволів.
Згідно з частиною сьомою статті 9-1 Закону № 2456-XII порядок видачі дозволів на спеціальне використання природних ресурсів і встановлення лімітів на використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення визначається Кабінетом Міністрів України. Видача дозволів на спеціальне використання природних ресурсів здійснюється на безоплатній основі.
Частиною одинадцятою статті 9-1 Закону № 2456-XII встановлено, що дозвіл видається після затвердження лімітів протягом місяця з моменту подання клопотання. Підставами для відмови у видачі дозволу є відсутність затвердженого в установленому порядку ліміту, порушення умов природокористування та режиму території природно-заповідного фонду.
Як передбачено частиною п`ятнадцятою статті 9-1 Закону № 2456-XII проведення рубок формування і оздоровлення лісів, інших видів рубок здійснюється в межах затверджених планів та на підставі рішень науково-технічних рад установ природно-заповідного фонду згідно з лімітом на використання природних ресурсів на підставі дозволів.
Положення про порядок установлення лімітів використання природних ресурсів загальнодержавного значення затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 10.08.1992 № 459 (далі – Положення № 459).
Абзацом 1 пункту 7 Положення № 459 визначено, що ліміти на використання природних ресурсів в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення затверджуються Мінекономіки за поданням органів, у віданні яких знаходяться ці природні ресурси, на підставі обґрунтовуючи матеріалів, погоджених з відповідними науковими установами і спеціально уповноваженим органом виконавчої влади у сфері екології та природних ресурсів в Автономній Республіці Крим, облдержадміністраціями.
Інструкцію про застосування порядку установлення лімітів на використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення затверджено наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України 24.01.2008 № 27 (у редакції наказу Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 06.08.2020 № 15) (далі – Інструкція № 27).
Пунктом 1 розділу II Інструкції № 27 передбачено, що для затвердження ліміту заявник подає заяву у довільній формі та такі документи:
проєкт ліміту, складений за формою, згідно із додатком 1, у трьох примірниках;
обґрунтування затвердження ліміту, погоджене з відповідними науковими установами, яке має враховувати відповідність виду використання природного ресурсу меті, завданням і режиму території або об`єкта природно-заповідного фонду і містити:
обсяг використання природного ресурсу території або об`єкта природно-заповідного фонду;
методи та знаряддя вилучення ресурсу, їх кількість (для водних біоресурсів);
строк та умови використання;
пояснення необхідності використання певного виду природного ресурсу;
місце використання із зазначенням функціональної зони установи природно-заповідного фонду, якщо для неї зонування території передбачено Законом України «Про природно-заповідний фонд України»;
площу в гектарах;
обґрунтування обсягів використання (для заготівлі деревини - на основі матеріалів лісовпорядкування, переліку заходів з поліпшення санітарного стану лісів, актів обстежень), які не нанесуть шкоди природним комплексам, що охороняються, і не призведуть до їх деградації;
інформацію про наявність видів рослин та тварин, занесених до Червоної книги України, рослинних угруповань, занесених до Зеленої книги України, наявність пралісів, квазіпралісів, природних лісів, видів рослин і тварин та природних оселищ, що знаходяться під охороною Конвенції про охорону дикої флори та фауни і природних середовищ існування в Європі;
витяг з рішення наукової або науково-технічної ради установи природно-заповідного фонду, для якої створення такої ради передбачено Законом України «Про природно-заповідний фонд України», за результатами розгляду проєкту ліміту та всіх обґрунтовуючих документів;
картосхему території або об`єкта природно-заповідного фонду із зазначенням ділянок, де буде здійснюватися використання природного ресурсу.
Здійснення заходів з поліпшення санітарного стану лісів врегульовано Санітарними правилами в лісах України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.1995 № 555 (далі – Санітарні правила). 
Відповідно до пункту 4 Санітарних правил для поліпшення санітарного стану лісів здійснюються такі заходи: вибіркові санітарні рубки; суцільні санітарні рубки; ліквідація захаращеності; профілактика виникнення та поширення осередків шкідників і хвороб лісу, боротьба з ними та захист заготовленої деревини від шкідників і хвороб лісу.
Абзацами 4-6 пункту 5 Санітарних правил встановлено, що заходи з поліпшення санітарного стану лісів у межах природно-заповідного фонду здійснюються відповідно до Закону України «Про природно-заповідний фонд України», інших актів законодавства щодо збереження пралісів і старовікових насаджень та цих Правил.
Заходи з поліпшення санітарного стану лісів плануються і здійснюються на основі матеріалів лісовпорядкування, а також санітарних та лісопатологічних обстежень, а в межах природно-заповідного фонду - відповідно до вимог проектів організації територій та об`єктів природно-заповідного фонду та/або положень про них з урахуванням специфіки, ступеня та періоду пошкодження насаджень, біології деревних порід, шкідників та збудників хвороб лісу.
Складений власником лісів, постійним лісокористувачем перелік заходів з поліпшення санітарного стану лісів (додаток 1) погоджується державним спеціалізованим лісозахисним підприємством, органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим та відповідним територіальним органом Держлісагентства (у межах природно-заповідного фонду - погоджується також обласними, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища).
Згідно з пунктом 12 Санітарних правил вибіркові санітарні рубки проводяться власниками лісів, постійними лісокористувачами шляхом вилучення з насаджень сухостійних, відмираючих, дуже ослаблених внаслідок пошкодження насаджень пожежами, шкідниками, хворобами лісу і внаслідок аварій та стихійного лиха окремих дерев або їх груп.
У межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, крім господарських зон національних природних парків та регіональних ландшафтних парків та зон антропогенних ландшафтів біосферних заповідників, забороняється проведення вибіркових санітарних рубок, які призведуть до зменшення повноти насаджень нижче встановленого показника повноти.
Пунктом 13 Санітарних правил визначено, що у межах природно-заповідного фонду вибіркові санітарні рубки призначаються за погодженням з обласними, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища.
Відповідно до пункту 14 Санітарних правил сухостійні, відмираючі, дуже ослаблені внаслідок пошкодження пожежами, шкідниками, хворобами лісу і внаслідок аварій та стихійного лиха дерева відбираються для рубки до масового заселення їх стовбуровими шкідниками або ураження хворобами.
Оцінка аргументів сторін та висновки суду. 
Ключовим питанням у справі є те, чи правомірно Міністерство економіки, довкілля та сільського господарства України затвердило Ліміт № 34/2025 від 17.10.2025 на використання природних ресурсів у межах Мезинського національного природного парку на 2025 рік.
Перш за все, суд наголошує, що Благодійна організація «Благодійний фонд Дніпровського району м. Києва «Київський еколого-культурний центр» має право на звернення до суду з цим позовом з огляду на наступне.
Частиною третьою статті 11 Закону № 2456-XII визначено, що порушені права громадян у галузі охорони навколишнього середовища мають бути поновлені, а їх захист здійснюється в судовому порядку відповідно до законодавства України.
Пунктом «г» частини першої статті 10 Закону № 2456-XII передбачено, що екологічні права громадян забезпечуються здійсненням державного та громадського контролю за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.
У постанові від 23.05.2025 у справі № 320/33830/24 Верховний Суд наголосив, що Благодійна організація є організацією, яка відповідно до положень Орхуської Конвенції, законодавства України, а також своєї статутної діяльності має право на представництво в суді екологічних інтересів суспільства та окремих його членів, інших осіб з метою захисту порушених екологічних прав людини та громадянина або з метою усунення порушень вимог екологічного законодавства.
Позивач обґрунтовує свої вимоги щодо визнання протиправним та скасування Ліміту тим, що вибіркові санітарні рубки (як один із заходів з поліпшення санітарного стану лісів, на які видано оскаржуваний ліміт) передбачають знищення дуплястих або сухостійних дерев, в яких проживають птахи, що занесені до Червоної книги України та внесені до Списку 2 Конвенції про охорону дикої флори та фауни і природних середовищ існування в Європі (Бернської Конвенції). 
Таким чином, на думку позивача, вибіркові санітарні рубки на території Мезинського національного природного парку, знищують та/або погіршують умови/середовище існування тварин або можуть знищити та/чи можуть погіршити середовища їх існування, що є протиправним та повинно бути припинено.
Необхідність збереження дуплястих або сухостійних дерев позивач доводить посиланням на експертні висновки наукових співробітників Інституту зоології НАН України О. Годлевської та Н. Атамась.
Факт проживання видів фауни, занесених до Червоної книги України та внесені до Списку 2 Конвенції про охорону дикої флори та фауни і природних середовищ існування в Європі (Бернської Конвенції) на території Мезинського національного природного парку позивач підтверджує посиланням на офіційний сайт парку. 
Суд звертає увагу на те, що порядок затвердження лімітів використання природних ресурсів встановлено розділом II Інструкції № 27. Зокрема, пунктом 1 розділу II Інструкції № 27 передбачено, що для затвердження ліміту заявник подає, серед іншого, обґрунтування затвердження ліміту, погоджене з відповідними науковими установами, яке має враховувати відповідність виду використання природного ресурсу меті, завданням і режиму території або об`єкта природно-заповідного фонду і містити пояснення необхідності використання певного виду природного ресурсу; інформацію про наявність видів рослин та тварин, занесених до Червоної книги України, рослинних угруповань, занесених до Зеленої книги України, наявність пралісів, квазіпралісів, природних лісів, видів рослин і тварин та природних оселищ, що знаходяться під охороною Конвенції про охорону дикої флори та фауни і природних середовищ існування в Європі; картосхему території або об`єкта природно-заповідного фонду із зазначенням ділянок, де буде здійснюватися використання природного ресурсу.
Отже, чинне законодавство передбачає, що встановленню лімітів на використання природних ресурсів передує перевірка уповноваженим органом:
- відповідності виду використання природного ресурсу меті, завданням і режиму території або об`єкта природно-заповідного фонду; 
- необхідності використання певного виду природного ресурсу; 
- наявності видів рослин та тварин, занесених до Червоної книги України, рослинних угруповань, занесених до Зеленої книги України, пралісів, квазіпралісів, природних лісів, видів рослин і тварин та природних оселищ, що знаходяться під охороною Конвенції про охорону дикої флори та фауни і природних середовищ існування в Європі; 
- визначення конкретних ділянок, де буде здійснюватися використання природного ресурсу.
Як свідчать матеріали справи, у ході розгляду заяви Мезинського національного природного парку щодо встановлення ліміту на використання природних ресурсів Міністерство економіки, довкілля та сільського господарства України здійснило перевірку зазначених вище питань і підстав для відмови у встановленні оскаржуваного ліміту не виявило. 
Як встановив суд, Мезинський національний природний парк разом із заявою подав передбачені пунктом 1 розділу II Інструкції № 27 документи.
Обґрунтування проєкту ліміту на використання природних ресурсів у межах Мезинського національного природного парку на 2025 рік, містить інформацію щодо: 
обсягу використання природного ресурсу території або об`єкта природно-заповідного фонду: 1030 мі;
методів вилучення ресурсу: вибіркові санітарні рубки;
строку використання: 2025 рік;
пояснення необхідності використання певного виду природного ресурсу: підвищення біологічної стійкості насаджень, запобігання розвитку патологічних процесів в лісових екосистемах, покращення охорони та захисту лісів від шкідників та хвороб, зниження рівня пожежної небезпеки в лісах, покращення санітарного стану та естетичного вигляду лісових масивів, сприяння формуванню позитивного іміджу для Мезинського національного природного парку;
місця використання із зазначенням функціональної зони установи природно-заповідного фонду, якщо для неї зонування території передбачено Законом України «Про природно-заповідний фонд України»: лісові масиви Мезинського національного природного парку, а саме Рихлівське та Хотинське ПНДВ, господарська зона та зона регульованої рекреації;
площі в гектарах: 46,2 га;
обґрунтування обсягів використання (для заготівлі деревини - на основі матеріалів лісовпорядкування, переліку заходів з поліпшення санітарного стану лісів, актів обстежень), які не нанесуть шкоди природним комплексам, що охороняються, і не призведуть до їх деградації: вказано, що під час відбору дерев в рубку на відводились дерева, уражені судинними та раковими хворобами, з плодовими тілами дереворуйнівних грибів, а у листяних насадження – опеньком осіннім, призначались в рубку виключно сухостійні, відмираючі, дуже ослаблені внаслідок пошкодження насаджень пожежами, шкідниками, хворобами лісу і внаслідок аварій та стихійного лиха дерева. Зазначені заходи не нанесуть шкоди природним комплексам, що охороняються, і не призведуть до їх деградації. Обсяги використання обґрунтовано на основі Акту лісопатологічного обстеження з метою визначення та оцінки санітарного стану насаджень від 18.07.2025, в якому зафіксовано ураження насаджень парку інфекційними хворобами, рослинами – напівпаразитами, пошкодження стовбуровими шкідниками та вітровалом, що негативно впливає на їх загальний санітарний стан, який на час обстеження можна характеризувати як незадовільний, що в свою чергу збільшує можливість подальшого розповсюдження наявних хвороб та шкідників. Актом рекомендовано у 2025 році провести вибіркові санітарні рубки з вилученням з деревостанів небезпечних, сухостійних дерев, дерев уражених стовбуровими та комлевими гнилями, дерев з рослинами – напівпаразитами, відмираючих та дуже ослаблених дерев з ознаками пошкодження стовбуровими шкідниками;
наявності видів рослин та тварин, занесених до Червоної книги України, рослинних угруповань, занесених до Зеленої книги України, наявність пралісів, квазіпралісів, природних лісів, видів рослин і тварин та природних оселищ, що знаходяться під охороною Конвенції про охорону дикої флори та фауни і природних середовищ існування в Європі: зазначено, що в межах лісових ділянок, на яких планується проведення вирубки, не виявлено види рослин та тварин, занесених до Червоної книги України, рослинних угруповань, занесених до Зеленої книги України, наявність пралісів, квазіпралісів, природних лісів, видів рослин і тварин та природних оселищ, що знаходяться під охороною Конвенції про охорону дикої флори та фауни і природних середовищ існування в Європі.
Вказане Обґрунтування 23.09.2025 погоджено Національним університетом «Чернігівський колегіум» імені Т.Г. Шевченка. 
Проєкт Ліміту розглянуто та одноголосно схвалено рішенням Науково-технічної ради Мезинського національного природного парку від 25.09.2025 № 170. Протоколом засідання Робочої групи з розгляду проєктів лімітів на використання природних ресурсів межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення від 15.10.2025 одноголосно прийнято рішення погодити проєкт Ліміту за умови виключення у робочому порядку ділянок: Рихлівське ПНДВ кв. 9/14, 29/10, 29/15, Хотинське ПНДВ кв. 40/4, 47/3. 
Як встановив суд, ділянки Рихлівське ПНДВ кв. 9/14, 29/10, 29/15, Хотинське ПНДВ кв. 40/4, 47/3 до оскаржуваного Ліміту включено не було. 
Отже, рішення про встановлення Ліміту на використання природних ресурсів у межах Мезинського національного природного парку на 2025 рік, № 34/2025 від 17.10.2025 прийнято відповідачем на достатніх правових підставах. Позивач протилежного не довів. 
Зокрема, позивач не довів, що саме на територіях місць використання природних ресурсів, вказаних в оскаржуваному Ліміті проживають види фауни, занесені до Червоної книги України, рослинних угруповань, занесених до Зеленої книги України, наявність пралісів, квазіпралісів, природних лісів, видів рослин і тварин та природних оселищ, що знаходяться під охороною Конвенції про охорону дикої флори та фауни і природних середовищ існування в Європі. 
Суд також наголошує, що здійснення вибіркових санітарних рубок у господарській зоні та зоні регульованої рекреації національного природного парку не суперечить його цільовому призначенню. Так, відповідно до абзаців 2, 5 частини першої статті 21 Закону № 2456-XII у межах зони регульованої рекреації та господарської зони забороняються рубки головного користування. Проте у зазначених зонах не заборонено здійснення вибіркових санітарних рубок. 
Позивач не навів доказів того, що вибіркові санітарні рубки на території місць використання природних ресурсів, вказаних в оскаржуваному Ліміті знищують та/або погіршують умови/середовище існування тварин або можуть знищити та/чи можуть погіршити середовища їх існування. Навпаки, матеріали справи містять обґрунтування того, чому проведення таких вибіркових санітарних рубок є необхідним для підвищення біологічної стійкості насаджень, запобігання розвитку патологічних процесів в лісових екосистемах, покращення охорони та захисту лісів від шкідників та хвороб, зниження рівня пожежної небезпеки в лісах, покращення санітарного стану та естетичного вигляду лісових масивів, сприяння формуванню позитивного іміджу для Мезинського національного природного парку.
Окрім того, суд звертає увагу, що проведення вибіркової санітарної рубки на окремих ділянках Рихлівського та Хотинського ПНДВ Мезинського національного природного парку передбачено Переліком заходів з поліпшення санітарного стану лісів на 2025 рік, який відповідно до вимог Санітарних правил погоджений директором Державного спеціалізованого лісозахисного підприємства «Харківлісозахист», в.о. директора Департаменту екології та природних ресурсів Чернігівської ОДА та начальником Північного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства.
Отже, твердження позивача про протиправність оскаржуваного Ліміту не знайшли підтвердження в ході розгляду справи судом.
Доводи відповідача про те, що визнання протиправним та скасування оскаржуваного Ліміту не є ефективним способом захисту суд не розглядає з огляду на те, що порушення відповідачем при встановленні оскаржуваного Ліміту норм законодавства та екологічних прав суспільства, захист яких здійснює позивач, не виявлено.
З огляду на наведене, підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Враховуючи зазначене, розподіл судових витрат суд не здійснює. 
Керуючись статтями 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
УХВАЛИВ:
1. У задоволенні позову - відмовити.
2. Надіслати учасникам справи (їх представникам) копію судового рішення в порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення та набирає законної сили в порядку встановленому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:
Позивач: Благодійна організація «Благодійний фонд Дніпровського району м. Києва «Київський еколого-культурний центр» (ідентифікаційний код юридичної особи: 24363925, м. Київ, вул. Райдужна, буд. 31, кв. 48);
Відповідач: Міністерство економіки, довкілля та сільського господарства України (ідентифікаційний код юридичної особи: 37508596, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 12/2);
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Мезинський національний природний парк (ідентифікаційний код юридичної особи: 34334132, Чернігівська обл., Новгород-Сіверський р-н, с. Деснянське, вул. Деснянська, буд. 49а).

Суддя Сас Є.В.