ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" березня 2026 р. Справа №910/8996/25
Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:
головуючого судді Кравчук Н.М.
суддів Матущак О.І.
Скрипчук О.С. 
розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельно-монтажне управління “Енергоюжспецстрой” - Мироненко С.С. від 26.02.2026 (вх. №ЗАГС 01-05/562/26 від 27.02.2026) про здійснення розподілу витрат на професійну правничу допомогу
по розгляду апеляційної скарги   Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" від 26.11.2025 (вх. №ЗАГС 01-05/3488/25 від 27.11.2025)
на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 14.11.2025 (повний текст рішення складено та підписано 14.11.2025, суддя Л.М. Неверовська)
у справі № 910/8996/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельно-монтажне управління “Енергоюжспецстрой”( надалі - ТОВ Будівельно-монтажне управління “Енергоюжспецстрой”), м. Харків
до відповідача Публічного акціонерного товариства “Укрнафта” (надалі – ПАТ “Укрнафта”),м. Київ
про  стягнення заборгованості у розмірі 565275,58 грн, з яких: 559011,59 грн основного боргу, 4472,09 грн інфляційних втрат, 1791,90 грн 3% річних
ВСТАНОВИВ:
ТОВ «Будівельно-монтажне управління «Енергоюжспецстрой» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства “Укрнафта” про стягнення заборгованості за виконанні роботи за договором підряду №13/1904-Р від 23.05.2024 у розмірі 559 011,59 грн, 4 472,09 грн інфляційних втрат, 1791,90 грн - 3% річних та судові витрати (сплачений судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу). Позивач просив у відповідності до ч. 10 ст. 238 ГПК України зазначити в рішенні суду про нарахування 3% річних від суми 559 011,59 грн з 19.07.2025 до моменту виконання рішення суду, що розраховується за наступною формулою: 559011,59 грн *З* "У":365:100, де “У” - кількість днів прострочки з 19.07.2025 по дату фактичного виконання рішення суду. 
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.07.2025 позовну заяву ТОВ “БМУ “Енергоюжспецстрой” до АТ “Укрнафта” про стягнення 565275,58 грн передано за підсудністю до Господарського суду Івано-Франківської області. 
Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 15.08.2025 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. 
Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 14 листопада 2025 року у справі №910/8996/25 позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ "Укрнафта" на користь ТОВ “БМУ "Енергоюжспецстрой" – 559011,59 грн основного боргу, 3345,13 грн інфляційних втрат, 1791,90 грн 3% річних, 6725,88 грн судового збору, 14970,10 грн витрат на правничу допомогу. Органу (особі), яка здійснюватиме примусове виконання рішення у справі №910/8996/25, нарахувати, в порядку частини 10 статті 238 Господарського процесуального кодексу України, 3 % річних на фактичну (не сплачену) суму основного боргу, починаючи з 19.07.2025 до моменту повної оплати основного боргу за такою формулою: (СОБ х 3 х КДП) : КДР : 100 = сума відсотків річних, де СОБ - сума основного боргу, 3 - 3 % річних, КДП - кількість днів прострочення, КДР - кількість днів у році, а також стягнути вказану суму нарахованих відсотків з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта", пров. Несторівський, буд. 3-5, м. Київ, 04053 (ідентифікаційний код 00135390) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельно-монтажне управління "Енергоюжспецстрой", проспект Правди, буд. 10, кім. 27-Е, м. Харків, 61022 (ідентифікаційний код 32951760). В частині стягнення 1126,96 грн інфляційних втрат — відмовлено. 
Не погодившись з ухваленим рішенням, ПАТ «Укрнафта» звернулося до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.
Постановою Західного апеляційного господарського суду від 25.02.2026 (головуючий суддя Кравчук Н.М., судді – Матущак О.І., Скрипчук О.С.) апеляційну скаргу ПАТ "Укрнафта" від 26.11.2025 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 14.11.2025 у справі № 910/8996/25 залишено без змін. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги залишено за скаржником.
27.02.2026 через систему “Електронний суд” від представника ТОВ Будівельно-монтажне управління “Енергоюжспецстрой”- Мироненко С.С. надійшла заява від 26.02.2026 (вх. №ЗАГС 01-05/562/26 від 27.02.2026) про здійснення розподілу витрат на професійну правничу допомогу. До заяви долучено договір №23/1 про надання правової допомоги (юридичних послуг) від 23.05.2024; додаткову угоду №12 до договору про надання правової допомоги (юридичних послуг) №23/1 від 23.05.2024, акт наданих послуг від 26.02.2026 за договором про надання правової допомоги (юридичних послуг) №23/1 від 23.05.2024 та рахунок № 262/1 від 26.02.2026 за договором про надання правової допомоги (юридичних послуг) 23/1 від 23.05.2024.
Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 27.02.2026 заяву ТОВ «БМУ «Енергоюжспецстрой» про розподіл витрат на правничу допомогу передано на розгляд колегії суддів: головуючий суддя – Кравчук Н.М., судді – Скрипчук О.С., Матущак О.І. 
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 03.03.2026 (головуючий суддя Кравчук Н.М., судді – Матущак О.І., Скрипчук О.С.) заяву представника ТОВ Будівельно-монтажне управління “Енергоюжспецстрой”- Мироненко С.С. від 26.02.2026 про здійснення розподілу витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/8996/25 призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд заяви представника позивача про здійснення розподілу витрат на професійну правничу допомогу в порядку письмового провадження ухвалою суду від 03.03.2026 шляхом надіслання ухвали до електронних кабінет, і така отримана ними – 04.03.2026, докази чого містяться в матеріалах справи. 
Розглянувши заяву представника позивача про здійснення розподілу витрат на професійну правничу допомогу, суд апеляційної інстанції встановив таке.
За змістом статті 123 ГПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частиною 1 статті 126 ГПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
У частині 2 статті 126 ГПК установлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 статті 126 ГПК).
Відповідно до частини 5 статті 129 ГПК під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 ГПК).
За змістом статті 1 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” договір про надання правничої допомоги – домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до статті 19 зазначеного Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
У статті 30 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
За змістом наведеної норми адвокатський гонорар може існувати в двох формах – фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення – при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
З матеріалів справи вбачається, що 23.05.2024 між адвокатом Мироненком С.С. та ТОВ БМУ «Енергоюжспецстрой» (клієнт) укладено договір №23/1 про надання правової допомоги (юридичних послуг), згідно з п.1.1. якого адвокат приймає доручення від клієнта здійснити у встановлені строки та на умовах, визначених договором про надання правової допомоги у всіх справах, судах будь-якої інстанції, територіальності та юрисдикції, а також в органах державної влади, місцевого самоврядування, підприємствах установах та організаціях, незалежно від форми власності та підпорядкування з метою досягнення бажаного правового результату клієнта. 
Мироненко С.С. представляє інтереси на підставі довіреності у справі у порядку передоручення від 24.05.2024. 
01.12.2025 сторонами укладено додаткову угоду №12 до договору про надання правничої допомоги (юридичних послуг)№23/1 від 23.05.2024, згідно з п.1.1. якого адвокат приймає доручення від клієнта здійснити у встановлені строки та на умовах, визначених договором про надання юридичних послуг надання правової допомоги в господарському процесі щодо стягнення з АТ «Укрнафта» на користь ТОВ «БМУ «Енергоюжспецстрой» заборгованості у розмірі 565275,58 грн, з яких: 559 011,59 грн основного боргу, 4472,09 грн інфляційних втрат, 1791,90 грн 3% річних. 
Пунктом 4.1. додаткової угоди сторони погодили наступний перелік послуг, що має бути наданий адвокатом клієнту: «участь у господарському процесі у справі №910/8996/25 (Західний апеляційний господарський суд), що включає в себе складання відзиву на апеляційну скаргу, а також імовірних додаткових заяв та клопотань, додатковий аналіз актуальної практики Верховного Суду, перевірка внесених змін до нормативно-правових актів та участь у судових засіданнях – фіксовано 15 000,00 грн. 
26.02.2026 сторонами складено акт наданих послуг за договором про надання правової допомоги (юридичних послуг) №23/1 від 23.05.2024 , де вказано, що всі обумовлені умови та домовленості за договором №23/1 про надання правової допомоги (юридичних послуг) від 23.05.2024 виконані в повному обсязі. Сторонами при виконанні договору про надання правової допомоги (юридичних послуг) №23/1 від 23.05.2024 погоджені наступні (виконані роботи), що були прийняті ТОВ «БМУ «Енергоюжспецстрой» - складання відзиву на апеляційну скаргу, що включає в себе аналіз поданих скаржником документів, аналіз ухваленого судового рішення та актупальної практики Верховного Суду, перевірка внесених змін до нормативно-правових актів; участь у судових засіданнях – фіксовано – 15 000,00 грн. 
26.02.2026 адвокатом Мироненком С.С. виставлено ТОВ «БМУ «Енергоюжспецстрой» рахунок № 262/1 від 26.02.2026. 
Позивач дотримався вимог щодо строків звернення із заявою про ухвалення додаткового рішення та розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, а також подання відповідних доказів, у тому числі на виконання вимог частини 8 статті 129 ГПК, чому передувала відповідна заява, зроблена стороною у відзиві. 
Суд апеляційної інстанції при вирішення питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за заявою позивача враховує, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи таке питання, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (подібні за змістом висновки наведено у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі N 904/4507/18, у додатковій постанові Верховного Суду від 16.03.2023 у справі № 927/153/22).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, додаткова постанова Верховного Суду від 16.03.2023 у справі № 927/153/22).
Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір – обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі “East/West Alliance Limited” проти України” від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268).
Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі “Лавентс проти Латвії” зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.
При цьому на предмет відповідності критеріям, зазначеним у частині 5 статті 129 ГПК, суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 ГПК, також визначені положеннями частин 6, 7 та 9 статті 129 ГПК.
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 ГПК суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 статті 126 ГПК).
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (аналогічні за змістом висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21).
При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина 1 статті 169 ГПК).
Тобто, саме зацікавлена сторона має вчиняти певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.
Матеріалами справи встановлено, що відповідачем подано клопотання від 02.03.2026 про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката в порядку ч.5-6 ст. 126 ГПК України, де вказує, що розгляд даної справи не відзначався підвищеною складністю, не передбачав дослідження нових доказів та обмежився одним судовим засіданням, що саме по собі свідчить про невідповідність заявленої суми у 15 000,00 грн реальному обсягу послуг. Вказує, що немає жодних доказів того, що справа вимагала спеціальних знань чи унікальної кваліфікації. Також звертає увагу на суперечливість між договірним об`ємом послуг і фактично наданими, що викликало у відповідача сумніви у необхідності їх надання та фактичним можливим наданням таких. 
Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши подані позивачем документи на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в цій справі (акт приймання виконаних робіт) та клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, суд апеляційної інстанцій дійшов висновку про наявність підстав для зменшення заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу, надану в суді апеляційної інстанції, до 7500,00 грн. (15000,00:2=7500,00), що відповідає принципам розумності у цих правовідносинах, є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
При цьому, судом взято до уваги наявність вже розробленої позиції сторін, яка не змінювалась протягом розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій. Представником позивача подано відзив на апеляційну скаргу, взято участь в одному судовому засіданні, враховано судом апеляційної інстанції і те, що адвокат Мироненко С.С. брав участь в суді першої інстанції, відтак такому достеменно відомо всі матеріали та обставини справи та судова практика в контексті позовних вимоги. 
За наслідками здійсненої оцінки розміру судових витрат, понесених позивачем на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, через призму критеріїв, встановлених частиною 4 статті 126 та частиною 5 статті 129 ГПК, з урахуванням положень наведених норм та зазначених фактичних обставин справи, керуючись, у тому числі такими критеріями, як обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також, ураховуючи критерій розумності розміру витрат, виходячи з конкретних обставин справи, враховуючи обсяг виконаних робіт, а також клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, суд апеляційної інстанцій дійшов висновку про наявність підстав для зменшення заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу, надану в суді апеляційної інстанції, до 7500,00 грн (50% від 15 000,00 грн).
Керуючись статтями 123, 124, 126, 129, 197, 221, 232, 234, 244, 281 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд
ухвалив:
1. Заяву представника ТОВ «Будівельно-монтажне управління «Енергоюжспецстрой» - Мироненка С.С. від 26.02.2026 (вх. №ЗАГС 01-05/562/26 від 27.02.2026) про здійснення розподілу витрат на професійну правничу допомогу – задовольнити частково.
2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (пров. Несторівський, буд. 3-5, м. Київ, 04053; ідентифікаційний код 00135390) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажне управління «Енергоюжспецстрой» (проспект Правди, буд. 10, кім. 27-Е, м. Харків, 61022; ідентифікаційний код 32951760) - 7500,00 витрат на професійну правничу допомогу по розгляду справи в суді апеляційної інстанції.
3. В задоволенні решти заяви – відмовити.
4. Місцевому господарському суду видати відповідний наказ. 
5. Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів відповідно до ст. ст. 286 - 289 ГПК України. 
6. Справу повернути до Господарського суду Івано-Франківської області.

Головуючий суддя Н.М. Кравчук

Суддя О.І. Матущак

Суддя О.С. Скрипчук