ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

17 березня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/23634/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),
суддів: Добродняк І.Ю., Суховарова А.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Міністерства оборони України 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2025 року (суддя В.В. Кальник) у справі № 160/23634/25 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України, у якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України, оформлене протоколом засідання комісії МОУ з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 04.07.2025 року №63В, про відмову позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги;
- зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги позивачу у зв`язку з загибеллю (смертю) батька військовослужбовця ОСОБА_2 . 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірне рішення відповідача, оформлене протоколом засідання комісії, є протиправним, суперечить приписам Закону №2011-ХІІ, а тому підлягає скасуванню.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2025 року адміністративний позов задоволено.
Судом першої інстанції зазначено, що законодавство визначає як підставу для відмови у виплаті одноразової допомоги, якщо смерть військовослужбовця є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного сп`яніння.
Суд зауважив, що сам факт перебування військовослужбовця у стані алкогольного сп`яніння на час настання смерті не визначається нормою права як підстава для відмови у призначенні одноразової грошової допомоги.
Суд дійшов до висновку, що факт перебування ОСОБА_2 на момент смерті у стані алкогольного сп`яніння, при наявності витягу з протоколу засідання 20 регіональної військово-лікарської комісії від 25.07.2024 №2831, де констатовано, що смерть військовослужбовця настала внаслідок серцево-судинної недостатності, дилатаційної кардіоміопатії, є необґрунтованою підставою для відмови у призначенні та виплаті членам сім`ї померлого військовослужбовця одноразової грошової допомоги.
Відтак, суд вважав, що під час судового розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів належними та достовірними засобами доказування правомірність прийнятого рішення, а тому рішення Міністерства оборони України, оформлене протоколом 
засідання комісії МОУ з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 04.07.2025 року №63/в про відмову позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги, є протиправним та підлягає скасуванню.
Суд зазначив, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення та виплату одноразової грошової допомоги позивачу у зв`язку з загибеллю (смертю) батька військовослужбовця ОСОБА_2 , з урахуванням висновків суду, що викладені у рішенні.
Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Міністерство оборони України подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує, що смерть ОСОБА_2 настала від гострого отруєння етиловим спиртом. Вважає, що подані документи до розгляду підтверджують необхідність застосування в спірному випадку положень ст.16-4 Закону №2011, а тому спірне рішення про відмову позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги є правомірним.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_2 було призвано на військову службу по мобілізації до Збройних Сил України, згідно з Указом Президента України "Про загальну мобілізацію" від 25.02.2022 року №69/2022 та направлено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.
Встановлено, що ОСОБА_2 є батьком позивача, про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 .
14.02.2025 року позивач подав заяву до ІНФОРМАЦІЯ_2 про отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю батька ОСОБА_2 .
Згідно з Витягом з протоколу засідання комісії МОУ з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 04.07.2025 року №63/в, відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги батьку, матері та сину померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, солдата ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ).
В обґрунтування відмови зазначено, що згідно з листом Комунального закладу "Дніпропетровське обласне бюро судово - медичної експертизи" від 14.02.2024, під час дослідження крові та сечі від трупа ОСОБА_2 виявлено етиловий спирт у концентрації 4,81 ‰ в крові та більше 6,0 ‰ відповідно в сечі. Смерть ОСОБА_2 настала від гострого отруєння етиловим спиртом. Згідно зі статтею 16-4 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть) військовослужбовця є наслідком вчинення дій в стані алкогольного сп`яніння.
Не погоджуючись із таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.
Закон України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Згідно ст.16 цього закону одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Статтею 16-3 Закону №2011 визначено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Підстави, за якими призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються визначено у ст.16-4 Закону №2011.
Так, згідно п. 1 ст.16-4 Закону №2011 призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком:
а) вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення;
б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;
в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);
г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.
Аналогічні приписи містить Порядок, який затверджено постановою Кабінет Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.
Згідно з Витягом з протоколу засідання комісії МОУ з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 04.07.2025 року №63/в, відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги зокрема позивачу, який є сином померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, солдата ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ).
Спірне рішення комісія відповідача обґрунтувала тим, що згідно з листом Комунального закладу "Дніпропетровське обласне бюро судово - медичної експертизи" від 14.02.2024, під час дослідження крові та сечі від трупа ОСОБА_2 виявлено етиловий спирт у концентрації 4,81 ‰ в крові та більше 6,0 ‰ відповідно в сечі. Смерть ОСОБА_2 настала від гострого отруєння етиловим спиртом. Згідно зі статтею 16-4 Закону України №2011 призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть) військовослужбовця є наслідком вчинення дій в стані алкогольного сп`яніння.
Суд першої інстанції зауважив, що матеріалами справи не підтверджується, що причина настання смерті ОСОБА_2 серцево-судинна недостатність, дилатаційна кардіоміопатія перебуває у причинно-наслідковому зв`язку із вчиненням померлим певних активних дій у стані алкогольного сп`яніння, які безпосередньо призвели до смерті (загибелі).
Натомість, скаржник наполягає, що в спірному випадку слід застосовувати положення пп. «б» п. 1 ст.16-4 Закону №2011.
Колегія судів з`ясувала, що відповідно до пункту 5.2 акту службового розслідування військової частини НОМЕР_1 , смерть військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_2 вважати такою, що сталася під час проходження ним військової служби, смерть непов`язана з учиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення та не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.
Також, відповідно до витягу з протоколу засідання 20 регіональної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця від 25.07.2024 №2831, захворювання солдата ОСОБА_2 , 1977 року народження: "Серцево-судинна недостатність, Дилатаційна кардіоміопатія", що послужило причиною смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 - захворювання, яке призвело до смерті, та причина смерті, пов`язані з проходженням військової служби.
Водночас, за змістом листа Комунального закладу "Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи" ДОР від 14.02.2024 року, 09.12.2023 року в Нікопольському районному відділенні КЗ "ДОБСМЕ" ДОР" на підставі постанови слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області проведено судово-медичну експертизу за фактом смерті гр. ОСОБА_2 , 1977 р.н.
Так, згідно "Висновку експерта" № 595 від 09.12.2023 року:
1.При судово-токсикологічному дослідженні у крові з трупа гр. ОСОБА_2 етиловий спирт виявлений у кількості 4,81 ‰, у сечі більше 6,0 ‰.
2.Смерть гр. ОСОБА_2 наступила від гострого отруєння етиловим спиртом, що слід вважати безпосередньою причиною смерті. Даний висновок ґрунтується на виявленні гіпертоксичної концентрації етанолу в крові і сечі трупа, підтверджується наявністю ознак, які характерні для даного виду смерті.
Дослідивши вищевказані документи, колегія суддів дійшла висновку, що смерть ОСОБА_2 знаходиться у прямій залежності від вживання ним алкогольних напоїв. 
Так, активні дії померлого  ОСОБА_2 , а саме вживання ним алкогольних напоїв, призвели до отруєння етиловим спиртом  ОСОБА_2 , яке стало безпосередньою причиною його смерті.
Отже, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_2 вчинив дії, які в сукупності й призвели до його смерті через отруєння етиловим спиртом.
Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що в спірному випадку встановлено обставини, що в силу положень пп. «б» п. 1 ст.16-4 Закону №2011 є підставою для відмови позивачу у призначенні і виплаті спірної одноразової грошової допомоги, а тому спірне рішення відповідача, оформлене протоколом засідання комісії МОУ з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 04.07.2025 року №63в, є правомірним.
Керуючись ст.317 КАС України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позову.
Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України - задовольнити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2025 року у справі № 160/23634/25 – скасувати та ухвалити нову постанову.
В задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.
Повний текст постанови складено 17.03.2026

Головуючий - суддя Я.В. Семененко 

суддя І.Ю. Добродняк 

суддя А.В. Суховаров