Справа № 350/1718/25
Номер провадження 2/350/159/2026

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2026 року       селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Пулика М.В.,
секретаря судового засідання Юречко Т.Б.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, -
установив:
І. Стислий виклад позицій сторін
Позивачка ОСОБА_1 звернулася із позовною заявою до ОСОБА_2 , у якій просить суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисячі) гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення їхньою дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку. Також позивачка просить суд стягнути з відповідача понесені судові витрати.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка зазначила, що 04 січня 2022 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований у виконавчому комітеті Перегінської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області за актовим записом №1. Від спільного подружнього життя у сторін народилася дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося, вони фактично припинили сімейні відносини, спільного господарства не ведуть та разом не проживають. Відповідач добровільної матеріальної допомоги на її утримання не надає. У зв`язку з доглядом за малолітньою дитиною вона не працює, не має можливості самостійно забезпечувати себе матеріально, оскільки весь свій час приділяє догляду за дитиною. При цьому відповідач, будучи працездатною особою, має можливість надавати матеріальну допомогу, однак від виконання свого обов`язку щодо утримання дружини ухиляється. Просить суд стягувати з відповідача аліменти на її утримання до досягнення їхньою дитиною трирічного віку.
У судове засідання позивачка не з`явилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити.
17 лютого 2026 року до суду від представника відповідача - адвоката Мельника Б.М. надійшов письмовий відзив на позовну заяву. Представник відповідача у відзиві вказав, що відповідач на даний час перебуває на заробітках за кордоном, зокрема у Бельгії, де виконує тимчасові роботи та не має постійного стабільного доходу. Значну частину отриманих коштів відповідач витрачає на власне проживання, оплату житла, харчування, придбання одягу та інші побутові потреби. Крім того, відповідач зазначає, що надає матеріальну допомогу своїм батькам-пенсіонерам, зокрема батькові, який має проблеми зі здоров`ям та потребує стороннього догляду, що також потребує значних фінансових витрат. Відповідач не ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та у добровільному порядку надавав матеріальну допомогу на утримання дитини та дружини шляхом перерахування коштів через банківські установи.
Крім того, на розгляді Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області перебуває інша цивільна справа щодо перегляду судового рішення, яким з нього вже стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання їхньої малолітньої дитини у розмірі 5000 гривень щомісячно, що також впливає на його матеріальне становище.
З огляду на викладені обставини відповідач вважає, що він не має можливості сплачувати аліменти на утримання дружини у розмірі 3000 гривень щомісячно, а тому просить суд задовольнити позов частково та визначити розмір аліментів на утримання дружини у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень щомісячно.
У судове засідання відповідач не прибув, його представник подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності.
ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі
Ухвалою судді Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 21.11.2025 відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
17.02.2026 представник відповідача подав відзив на позовну заяву.
18.02.2026 позивачка подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала.
06.03.2026 представник відповідача подав заяву про розгляд справи у відсутності сторони відповідача.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З огляду на подані сторонами заяви, дотримуючись вимог зазначених норм процесуального закону, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін без фіксування судового процесу технічними засобами, на підставі письмових доказів, наявних у матеріалах справи.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах цивільної справи, суд встановив наступні фактичні обставини.
Згідно з копією свідоцтва про шлюб, 04 січня 2022 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено шлюб, який зареєстрований у виконавчому комітеті Перегінської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області за актовим записом №1 (а.с.3).
Від спільного подружнього життя у сторін народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4).
Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов від 12.11.2025 (а.с.6), встановлено, що позивачка проживає разом із малолітньою дочкою за місцем свого проживання та здійснює її виховання і догляд. Малолітня дитина проживає разом із матір`ю - позивачкою у даній справі та перебуває на її утриманні. 
Таким чином, між сторонами виник спір щодо обов`язку відповідача щодо надання матеріальної допомоги дружині у період догляду за малолітньою дитиною та щодо розміру такої допомоги, що і стало підставою для звернення позивачки до суду із даним позовом.
IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування
Проаналізувавши матеріали цивільної справи, дослідивши та оцінивши у судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з таких підстав.
Відповідно до ст.ст.1-4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною першою ст.15, частиною 1 ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Суд зобов`язаний поважати честь і гідність усіх учасників судового процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак (ст.6 ЦПК України).
Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно зі ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають спільну малолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з матір`ю.
Згідно з ч.1 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. При цьому право на утримання має дружина незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Таким чином, право дружини на утримання пов`язується законом із фактом проживання з нею малолітньої дитини та необхідністю здійснення нею догляду за такою дитиною, що об`єктивно обмежує можливість матері працювати та отримувати самостійний дохід.
Разом з тим відповідач є працездатною особою, що ним самим зазначено у відзиві на позовну заяву, де він вказує на перебування на заробітках за кордоном. При цьому відповідач не заперечує обов`язку щодо надання матеріальної допомоги дружині, однак вважає можливим сплачувати її у меншому розмірі. При цьому, суд бере до уваги, що відповідач, відповідно до поданого відзиву на позовну заяву, перебуває на заробітках за кордоном, зокрема у Бельгії. Як вбачається із загальнодоступних відомостей, рівень оплати праці у країнах Європейського Союзу, зокрема у Бельгії, є істотно вищим у порівнянні із середнім рівнем доходів в Україні, що свідчить про наявність у працездатної особи реальної можливості отримувати дохід, достатній для надання матеріальної допомоги членам своєї сім`ї.
Згідно зі ст.184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача аліментів має право визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі з урахуванням обставин, що мають істотне значення.
Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Суд приходить до висновку, що відповідач як працездатна особа, яка перебуває на заробітках за кордоном, є спроможним надавати матеріальну допомогу дружині. Оцінюючи наведені обставини у їх сукупності, суд приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Позивачка звернулася до суду з даним позовом 20 листопада 2025 року, а тому аліменти на її утримання підлягають стягненню саме з дня пред`явлення позову до суду.
Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача.
Відповідно до положень ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 1331 гривень 20 копійок, від сплати якого позивачка звільнена при пред`явленні позову.
Керуючись ст.ст. 1-4, 19, 89, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд -
ухвалив:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку - задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_2 , аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисячі) гривень щомісячно, починаючи з 20.11.2025 і до досягнення дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трирічного віку.
Виконання даного рішення у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок (отримувач коштів: ГУК у м. Києві / м. Київ / 22030106; код отримувача за ЄДРПОУ: 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106).
На рішення може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 10.03.2026.

Суддя: