ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

15 квітня 2026 року	Справа №160/23457/25 	

Суд, у складі судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Савченка А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул.Набережна Перемоги, 26, м.Дніпро, 49094, код ЄДРПОУ 21910427), Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул.Морехідна, 1, м.Миколаїв, 54020, код ЄДРПОУ 13844159) про визнання протиправним дій та скасувати рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

установив:

14 сперпня 2025 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із вищезазначеною позовною заявою, в якій заявлені вимоги:
- зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових Умовах згідно частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періодів роботи з 10.11.2004 по 16.11.2004, з 02.08.2005 по 02.08.2005, з 25.11.2008 по 28.0.2009, з 31.03.2009 по 31.03.2009, з 11.12.2013 по 28.02.2014, з 16.01.2016 по 29.02.2016, з 04.11.2023 по 07.01.2024, з 01.02.2024 по 04.02.2024, з 03.06.2025 по 30.06.2025.
- зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.07.2025 та призначити пенсію за віком на пільгових умовах згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
- скасувати рішення №047250017521 від 10.07.2025 та визнати протиправними дії головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до пільгового стажу за Списком 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах згідно частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періодів роботи на підземних роботах з 10.11.2004 по 16.11.2004, з 02.08.2005 по 02.08.2005, з 25.11.2008 по 28.0.2009, з 31.03.2009 по 31.03.2009, з 11.12.2013 по 28.02.2014, з 16.01.2016 по 29.02.2016, з 04.11.2023 по 07.01.2024, з 01.02.2024 по 04.02.2024, з 03.06.2025 по 30.06.2025.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області №047250017521 від 10.07.2025 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки відсутній необхідний стаж. Вважаючи протиправним рішення відповідача, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.08.2026 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
01 вересня 2025 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
09 вересня 2025 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Дослідивши матеріали справи та докази, проаналізувавши зміст норм матеріального, що регулюють спірні правовідносини, суд виходить із такого.
Судом встановлено, що 30.04.2025 р. позивач звернувся до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності Головне управління ПФУ в Миколаївській області визначено органом, уповноваженим розглянути заяву позивача.
Рішенням Головного управління ПФУ в Миколаївській області від 10.07.2025 р. №047250017521 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.
У вказаному рішенні зазначено, що до страхового стажу не зараховано період навчання з 01.01.2004 по 21.06.2004, згідно з дипломом НОМЕР_2 від 30.06.2004 та додатком до диплому, оскільки особи, які навчаються, з 01.01.2004 не підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню (ст. 11 Закону № 1058-ІV); - до пільгового стажу на підземних роботах не зараховано період перебування учнем гірничомонтажника підземного з 06.02.2024 по 25.04.2024, згідно з довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 02.06.2025 № 57, оскільки після навчання заявник з 26.04.2024 працював на посаді “гірник очисного забою”. Тобто, посада яку займала особа не відповідає посаді за набутою професією - “гірничомонтажник підземний”. Пільговий стаж за вищезазначений період частково обчислено періодом роботи на іншому підприємстві згідно з довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 15.04.2025 № 119/31; - до пільгового стажу на підземних роботах зараховано періоди роботи, згідно з довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 15.04.2025 № 119/31, від 02.06.2025 № 57 без урахування періодів перебування учнем гірничомонтажника підземного, простоїв, відпусток без збереження заробітної плати та не знаходження в шкідливих умовах.
Відповідно до довідки про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії від 15.04.2025р. №119/31 виданою Акціонерним товариством «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» ОСОБА_1 працював повний робочий день під землею в шахті №3/5 з метою видобутку марганцевої руди за період з 26.07.2004р. по 23.04.2024р. за професією підземний гірник очисного забою, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994р., за виключенням періодів простою -з 25.11. по 30.11.2008р., з 01.12. по 31.12.2008р., з 01.01. по 28.02.2009р., 31.03.2009р., з 11.12. по 31.12.2013р., з 01.01. по 28.02.2014р., з 16.01. по 31.01.2016р., з 01.02. по 29.02.2016р., з 04.11. по 30.11.2023р., з 01.12. по 31.12.2023р., з 01.01. по 07.01.2024р., з 01.02. по 04.02.2024р., 29.02.2024р., 01.03. по 31.03.2024р., з 01.04. по 23.04.2024р. Відпустка без збереження заробітної плати 02.08.2005р.
Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу від 02.06.2025р. №57, ОСОБА_1 працює у філії «Павлоградське управління по монтажу, демонтажу і ремонту гірничошахтного обладнання ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» та, зокрема, у період з 22.04.2025р. по 02.06.2025р. працював гірником очисного забою з повним робочим днем у шахті.
Відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_3 від 06.02.2024р. позивач з 26.02.2024р. працює гірником очисного забою 5 розряду з повним робочим днем під землею.
Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України №1058-IV від 09.07.2003 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно з частиною 3 статті 4 Закону №1058-IV виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.
Відповідно до змісту статті 5 Закону №1058-IV, цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.
Згідно з частини 1 статті 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Приписи пункту 1 частини 2 цієї статті визначають, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Відповідно до частини 3 статті 114 Закону №1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
Суд встановив, що періоди роботи позивача не зараховану у зв`язку з перебуванням підприємства на якому працював позивач у простою.
Відповідно до статті 34 Кодексу законів про працю України простій - це призупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами. У разі простою працівники можуть бути переведені за їх згодою з урахуванням спеціальності і кваліфікації на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації на весь час простою або на інше підприємство, в установу організацію, але в тій самій місцевості на строк до одного місяця.
Листом Міністерства соціальної політики України від 08.02.2016 № 713/039/161-16 надано роз`яснення, що відповідно до статті 34 Кодексу законів про працю України, простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами.
У разі простою працівники можуть бути переведені за їх згодою з урахуванням спеціальності і кваліфікації на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації на весь час простою або на інше підприємство, в установу, організацію, але в тій самій місцевості на строк до одного місяця.
Час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.
Таким чином, працівники, які працюють в шкідливих та важких умовах праці мають право на зарахування до пільгового стажу роботи періодів простою за умови якщо такий період простою триває не більше 1 місяця в календарному році.
Також, Верховний Суд у постанові від 19.03.2019 у справі № 295/8979/16-а та постанові від 26.03.2020 року у справі №423/2860/16-а зазначив, що час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють у шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше одного місяця в календарному році.
Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Не зважаючи на наявність відповідного права, відповідачем не здійснено жодних дій, спрямованих на отримання відомостей, додаткових документів, на підставі яких можливо було б підтвердити період простію Акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат».
Таким чином, суд приходить до висновку, що належними та допустимими доказами, зокрема довідкою від 15.04.2025р. №119/31, підтверджується спірний період простою та відпустки без збереження заробітної плати, а тому період роботи позивача саме в один місяць простою в календарному році, має бути зарахований до пільгового стажу позивача.
Належним способом захисту порушеного права позивача у цій справі є не зобов`язання відповідача зарахувати усі періоди, заявлені позивачем у позові, а зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати до пільгового стажу позивача лише ті періоди простою, які підтверджуються довідкою від 15.04.2025 №119/31 та підлягають зарахуванню відповідно до закону і висновків суду, а також повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії з урахуванням наданої судом правової оцінки.
Також відповідач зазначає, що період роботи з 10.11.2004 по 16.11.2004 не зараховано до пільгового стажу, оскільки не підтверджено знаходження в шкідливих умовах праці.
При цьому, відповідно до довідки про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії від 15.04.2025р. №119/31 виданою Акціонерним товариством «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» ОСОБА_1 працював повний робочий день під землею в шахті №3/5 з метою видобутку марганцевої руди за період з 26.07.2004р. по 23.04.2024р. за професією підземний гірник очисного забою, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994р., за виключенням періодів простою -з 25.11. по 30.11.2008р., з 01.12. по 31.12.2008р., з 01.01. по 28.02.2009р., 31.03.2009р., з 11.12. по 31.12.2013р., з 01.01. по 28.02.2014р., з 16.01. по 31.01.2016р., з 01.02. по 29.02.2016р., з 04.11. по 30.11.2023р., з 01.12. по 31.12.2023р., з 01.01. по 07.01.2024р., з 01.02. по 04.02.2024р., 29.02.2024р., 01.03. по 31.03.2024р., з 01.04. по 23.04.2024р. Відпустка без збереження заробітної плати 02.08.2005р.
Отже, наведеною довідкою підтверджується, що позивач у період з 10.11.2004 по 16.11.2004 працював повний робочий день під землею за професією підземний гірник очисного забою. 
Таким чином, твердження відповідача про не підтвердження перебування позивача у шкідливих умовах праці в зазначений період спростовується змістом довідки від 15.04.2025 №119/31, яка є належним та допустимим доказом у справі, а відтак вказаний період підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача.
Щодо періоду роботи з 03.06.2025 по 30.06.2025, суд зазначає таке.
Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу від 02.06.2025р. №57, ОСОБА_1 працює у філії «Павлоградське управління по монтажу, демонтажу і ремонту гірничошахтного обладнання ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» та, зокрема, у період з 22.04.2025р. по 02.06.2025р. працював гірником очисного забою з повним робочим днем у шахті.
Відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_3 від 06.02.2024р. позивач з 26.02.2024р. працює гірником очисного забою 5 розряду з повним робочим днем під землею.
За таких обставин суд приходить до висновку, що у період з 03.06.2025р. по 30.06.2025р. позивач продовжував виконувати трудові обов`язки гірника очисного забою з повним робочим днем під землею.
Враховуючи, що робота гірника очисного забою з повним робочим днем у підземних умовах відповідно до чинного законодавства України відноситься до робіт зі шкідливими і важкими умовами праці, суд вважає, що спірний період з 03.06.2025р. по 30.06.2025р. підлягає зарахуванню до стажу роботи зі шкідливими умовами праці на підставі сукупності наявних у справі доказів, а саме: трудової книжки, довідки №57 від 02.06.2025р. та відсутності доказів зміни характеру роботи позивача.
Доводи відповідача про неможливість зарахування вказаного періоду у зв`язку з ненаданням підтверджуючих документів безпосередньо за цей відрізок часу суд відхиляє, оскільки відсутність окремого документального підтвердження за кожен місяць не може слугувати підставою для позбавлення особи права на врахування стажу, набутого в умовах, підтверджених сукупністю інших належних та допустимих доказів.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд зазначає таке.
В рамках заявлених позовних вимог та доказів, поданих на їх обґрунтування, не вбачається можливим встановити достатність підстав та умов для призначення такої пенсії, а саме: чи вистачає набутого позивачем стажу для призначення такого виду пенсії.
На час розгляду справи пенсія ще не призначена і остаточний правильний обрахунок страхового та пільгового стажу позивача, що дає право на призначення пенсії за віком, пенсійним органом не проведено, відтак, останнім і не зроблено остаточного висновку про наявність/відсутність у позивача достатнього стажу для призначення такої пенсії.
При цьому, призначення пенсії, в тому числі і обрахування стажу, необхідного для її призначення, за законом віднесено до компетенції відповідних управлінь Пенсійного фонду України, якому після остаточного обрахунку стажу позивача визначитись із тим, чи достатньо такого стажу для призначення позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах.
За наведених обставин, підстави для зобов`язання відповідача призначити позивачеві пенсію відсутні.
У випадку, визначеному п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. 
Разом з тим, з метою ефективного захисту прав позивача, керуючись приписами ч. 2 ст. 9 КАС України, якими передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог, при цьому, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, у цьому випадку, суд вважає за необхідне вийти за межі заявлених позовних вимог та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії.
З урахуванням викладеного, враховуючи підтвердження обґрунтованості позовних вимог відповідними доказами, суд вважає, що позов належить задовольнити частково.
Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.
Частиною 3 статті 139 КАС України передбачено, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
За результатами розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, а тому підлягає стягненню з Головного управління ПФУ в Миколаївській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача судовий збір у сумі 1211,20 грн.
Керуючись ст. 72-74, 77, 241-246, 250, 255, 260-262 КАС України суд 

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул.Набережна Перемоги, 26, м.Дніпро, 49094, код ЄДРПОУ 21910427), Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул.Морехідна, 1, м.Миколаїв, 54020, код ЄДРПОУ 13844159) про визнання протиправним дій та скасувати рішення, зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 10.07.2025 р. №047250017521.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу періоди його роботи з 10.11.2004 по 16.11.2004, з 03.06.2025р. по 30.06.2025р.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди простою, які підтверджуються довідкою від 15.04.2025 №119/31 з урахуванням наданої судом правової оцінки.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області розглянути повторно заяву ОСОБА_1 від 01.07.2025 р. про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
В решті позовних вимог - відмовити.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул.Морехідна, 1, м.Миколаїв, 54020, код ЄДРПОУ 13844159) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко