Справа № 493/107/26 
Провадження № 2-о/493/21/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2026 року    м. Балта Одеської області
Балтський районний суд Одеської області в складі:
головуючого-судді   Тітової Т.П.
за участю секретаря   Котис О.Ю.
заявника ОСОБА_1 
представника заявника адвоката Торчинської О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта цивільну справу за заявою  ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 , про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

23.01.2026 року на адресу Балтського районного суду Одеської області надійшла заява ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Міністерства оборони України, про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факт проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу.
Ухвалою від 23.01.2026 року заяву було залишено без руху та надано заявнику строк для виправлення недоліків, оскільки заявником залучено до участі в справі тільки Міністерство оборони України, яке сповістило про зниклого безвісти військовослужбовця ОСОБА_2 , а військову частину, в якій проходив службу ОСОБА_2 не залучено взагалі.
28.01.2026 року від представника заявника – адвоката Торчинської О.В. до суду надійшла заява про усунення недоліків, в які вона просила залучити до участі у справі військову частину НОМЕР_1 .
Ухвалою судді від 28.01.2026 року провадження по даній цивільній справі відкрито, справу призначено до судового розгляду по суті.
Заявлені вимоги представник заявника ОСОБА_1 – адвокат Торчинська О.В. обґрунтовує тим, що заявник та ОСОБА_2 з січня 2020 року розпочали спільно проживати однією сім`єю як подружжя без реєстрації шлюбу у житловому будинку ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . Вели спільний побут та господарство, облаштовували будинок, робили поточні ремонти, мали спільний бюджет та витрати. Отримані від заробітку доходи витрачали на забезпечення потреб власної родини, разом відпочивали, піклувалися один про одного, мали взаємні права та обов`язки щодо утримання житла, спільне харчування, обговорювали питання укладення шлюбу. 
У зв`язку з повномасштабним вторгненням рф, ОСОБА_2 03.07.2024 року був призваний до лав Збройних Сил України та брав безпосередню участь у військових діях, пов`язаних із захистом Батьківщини. 
30.05.2025 року заявнику, як дружині, так як саме вона була зазначена своїм чоловіком дружиною, принесли сповіщення № 1362 про те, що ОСОБА_2 , військовослужбовець 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти військової частини НОМЕР_2 , 25.05.2025 року зник безвісти у м. Вовчанськ Харківської області, виконуючи бойове завдання із захисту Батьківщини. 
Фактично шлюбні відносини між заявником та ОСОБА_2 існували п`ять років до дня його зникнення, однак так і не були зареєстровані. Його документи (паспорт, код, витяг про місце реєстрації, медичні довідки) та зарплатна картка знаходяться у заявника, але при цьому сторони були зареєстровані за різними адресами. Інших близьких родичів у ОСОБА_2 немає. Батьки померли, в шлюбі з іншими жінками ніколи не перебував, дітей не мав.
Заявник звернулася до командира військової частини НОМЕР_1 за призначенням виплати грошового забезпечення, які належать до виплати, її зниклому безвісти цивільному чоловіку, ОСОБА_2 . За результатом опрацювання звернення, заявнику було надано відповідь в якій зазначено про відмову у виплаті частини грошового забезпечення ОСОБА_2 , оскільки не додано свідоцтва про шлюб.
Таким чином, законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів, тому адвокат Торчинська О.В. звернулась до суду в інтересах ОСОБА_1 та просила встановити факт проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 01.01.2020 року по день зникнення безвісти 25.05.2025 року.
12.02.2026 року від представника заінтересованої особи Міністерства оборони України Дубчака Д.В. на адресу суду надійшов відзив на заяву, в якій він просив залишити заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, без задоволення посилаючись на наступне. Заявниця на підтвердження особи ОСОБА_2 не надала Витяг з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, що підлягає встановленню. Встановлення даного факту потрібно заявниці для отримання частини грошового забезпечення безвісти зниклого військовослужбовця. Проте право на отримання грошового забезпечення безвісти зниклого військовослужбовця має дружина, а не жінка, яка спільно проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу. До того ж права дружини виникають лише у зареєстрованому шлюбі. Крім того згідно відомостей ДРАЦС є дійсний актовий запис про шлюб № 31 від 25 квітня 1998 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
18.02.2026 року від представника заявника ОСОБА_1 – адвоката Торчинської О.В. на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій вона зазначила, що у відзиві Міністерство оборони України зазначає, що заявниця на підтвердження особи ОСОБА_2 не надала Витяг з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, що підлягає встановленню. Однак ОСОБА_1 намагалася отримати даний витяг, але Управління з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин надало відповідь, що з огляду на те, що до запиту не долучено документів, які підтверджують ступінь родинного зв`язку з особою, зниклою безвісти за особливих обставин, на даний момент відсутні правові підстави для надання витягу. Міністерство оборони України помилково стверджує, що встановлення факту автоматично означає отримання виплат, оскільки суд у цій справі не вирішує питання призначення допомоги, а лише встановлює юридичний факт. Питання виплат вирішує окремо. Зареєстрований шлюб на який Міністерство оборони України посилається як на причину для відмови у задоволенні заяви є формальним та фактично припиненим багато років тому: спільного проживання немає; спільного господарства немає; сімейних відносин немає. Натомість саме з ОСОБА_2 заявник проживала як подружжя, вела спільний побут та вони були взаємно пов`язані правами та обов`язками. У заявника зберігаються всі оригінали документів чоловіка: паспорт, код, зарплатна картка, медичні документи. Таким чином, сам факт перебування особи у зареєстрованому шлюбі не виключає можливості встановлення факту проживання однією сім`єю з іншою особою, якщо подружні відносини фактично припинені, оскільки визначальними є реальні сімейні відносини, а не формальна реєстрація шлюбу.
Ухвалою суду від 20.02.2026 року було задоволено клопотання представника заявника про залучення до участі у справі в якості заінтересованої особи військову частину НОМЕР_1 .
02.03.2026 року на адресу суду надійшли письмові пояснення представника військової частини НОМЕР_1 в яких він зазначив, що в майбутньому судове рішення у вказаній справі може надати можливість заявниці набуття права на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», тому вважає, що судове рішення повинно ґрунтуватися на повному та всебічному з`ясуванні всіх обставин, на які посилається заявниця.
19.03.2026 року від представника заінтересованої особи Міністерства оборони України Дубчака Д.В. на адресу суду надійшли додаткові пояснення, в яких зазначено наступне. Про неможливість встановлення судом факту спільного проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, якщо один з них перебуває в зареєстрованому шлюбі, висловився Верховний Суд у постанові від 12 березня 2025 року у справі № 336/1978/23. У постановах Верховного Суду від 18 липня 2018 року у справі № 522/1252/14-ц (провадження № 61-11255св18), від 26 вересня 2018 року у справі № 244/4801/13-ц (провадження № 61-23286св18), від 25 квітня 2019 року у справі № 759/4596/18 (провадження № 61-3852св19), від 13 травня 2024 року у справі № 727/8026/23 (провадження № 61-5139св24) визначено, що для встановлення факту спільного проживання необхідною умовою є, зокрема, не перебування осіб у будь-якому іншому шлюбі. Тлумачення наведених вище норм сімейного законодавства дає підстави стверджувати, що законодавець визначив пріоритетність зареєстрованого шлюбу, також визначений принцип одношлюбності і заборони на укладання шлюбу з особою, яка вже перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі. Встановлення судом факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу є визнанням державою сімейних стосунків фізичних осіб і за своєю суттю є альтернативою зареєстрованого шлюбу, а отже такі відносини мають бути правомірними.
Ухвалою Балтського районного суду від 19.03.2026 року було частково задоволено клопотання представника заявника про витребування доказів, а також задоволено клопотання представника заінтересованої особи Міністерства оборони України Дубчака Д.В. про витребування доказів.
Заявник та її представник в судовому засіданні заяву підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити.
Представники заінтересованих осіб Міністерства оборони України та військової частини НОМЕР_1 в судове засідання не з`явилися, однак просили розглянути справу за їх відсутності, про що зазначили в заявах.
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що вона із заявником знаходиться у дружніх відносинах. Їй відомо, що заявник з 2020 року спільно проживала з ОСОБА_2 , після того, як останній пішов служити до ЗСУ заявник їздила до нього. Чи була ОСОБА_1 в зареєстрованому шлюбі з іншим чоловіком їй не відомо.
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що заявник є його матір`ю та підтвердив факт спільного проживання заявника і ОСОБА_2 з 2020 року.
Заслухавши заявника та її представника, допитавши свідків, дослідивши докази, що містяться в справі, суд прийшов до таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Отже, ст. 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
Згідно з ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. В порядку ч. 4 вказаної статті сім`я створюється не тільки на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а й на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.
Відповідно до ч. 6 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. При цьому, в порядку ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок смерті одного з подружжя або оголошення його померлим, а також у разі його розірвання.
Положеннями ст. 74 СК України врегульовані майнові права осіб, що проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою. Ці положення є виключенням, а отже, особи, які проживали без реєстрації шлюбу інших прав, ніж визначені ст. 74 СК України, не набувають.
Відповідно до ч. 1 ст. 25 СК України жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі.
У постановах Верховного Суду від 18 липня 2018 року у справі № 522/1252/14-ц (провадження № 61-11255св18), від 26 вересня 2018 року у справі № 244/4801/13-ц (провадження № 61-23286св18), від 25 квітня 2019 року у справі № 759/4596/18 (провадження № 61-3852св19), від 13 травня 2024 року у справі № 727/8026/23 (провадження № 61-5139св24), визначено, що для встановлення факту спільного проживання необхідною умовою є, зокрема, не перебування осіб у будь-якому іншому шлюбі, про що також зазначив Верховний Суд у постанові від 12 березня 2025 року у справі № 336/1978/23.
Тлумачення наведених вище норм сімейного законодавства дає підстави стверджувати, що законодавець визначив пріоритетність зареєстрованого шлюбу, також визначений принцип одношлюбності і заборони на укладання шлюбу з особою, яка вже перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі.
Встановлення судом факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу є визнанням державою сімейних стосунків фізичних осіб і за своєю суттю є альтернативою зареєстрованого шлюбу, а отже такі відносини мають бути правомірними.
На підтвердження заявлених вимог заявником надано суду копію довідки про склад сім`ї від 04.09.2025 року № 952, виданої відділом «Центр надання адміністративних послуг» Балтської міської ради Одеської області, в якій зазначено, що до складу сім`ї ОСОБА_1 входить ОСОБА_2 ; копію сповіщення сім`ї № 1362, адресованого ОСОБА_1 про те, що її цивільний чоловік ОСОБА_2 зник безвісти; фото на яких вони зображені разом. 
Судом встановлено, щозаявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією запису акта про одруження № 31 від 25.04.1998 року, який надісланий Балтським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, на виконання ухвали суду про витребування доказів.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що перебування ОСОБА_1 в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 унеможливлює встановлення судом факту її спільного проживання з ОСОБА_2 в період з 01 січня 2020 року до 25 травня 2025 року (день зникнення безвісти) однією сім`єю без реєстрації шлюбу, оскільки вказане не відповідає нормам сімейного права, суперечить моральним засадам суспільства та вимогам ст. 25 СК України, тому в задоволенні заяви про встановлення факту слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 3, 21, 25, 36, 74 СК України, ст. ст. 4, 13, 76, 80, 90, 95, 258, 259, 263-265, 268, 293-294, 315, 319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволеннізаяви  ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 , про встановлення факту, що має юридичне значення- відмовити.
Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складено 22.04.2026 року.

СУДДЯ