Справа № 947/2579/26
Провадження № 2/947/1746/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.04.2026
м.Одеса
Київський районний суд міста Одеси в складі: 
головуючого судді     Мальованого В.О. 
за участю секретаря     Кочіашвілі А.Д., 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:
20.01.2026 до Київського районного суду м.Одеси надійшла позовна заява ТОВ «ФК «ЕЙС» до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в загальній сумі 36400,00 грн., посилаючись на порушення відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, стягнення судових витрат зі сплати судового збору в сумі 2662,40 грн, та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено. 
01.04.2024 року ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №7746897 у формі електронного документа з використанням електронного підпису.
Відповідач підписав кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора. 
01.04.2024 року ТОВ «Авентус Україна» перерахувало відповідачу грошові кошти в сумі 10000,00 грн. на його банківську карту № НОМЕР_1 .
Первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі.
Відповідач не виконував умови кредитного договору належним чином, не повністю сплачував платежі, у зв`язку з чим утворилась прострочена заборгованість.
23.10.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №23.10/24-Ф, за яким від ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача.
16.05.2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ ФК«ЕЙС» уклали договір факторингу №16/05/25-Е відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило ТОВ ФК«ЕЙС» право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором .
Загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за кредитним договором №7746897 від 01.04.2024 року становить 41400,00 грн ., з яких 10000,00 грн., заборгованість за тілом кредиту, 26400,00 грн., заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 5000,00 грн. заборгованість за штрафами.
У зв`язку з вищезазначеним, позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.
Ухвалою суду від 09.02.2026 року відкрито спрощене провадження у справі без повідомлення сторін. Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 09.02.2026 року витребувано від АТ «Універсал Банк» інформацію щодо належності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) карткового рахунку № НОМЕР_3 , та факт зарахування коштів на картковий рахунок № НОМЕР_3 за період з 01.04.2024 до 06.04.2024 в сумі 10000,00 грн. 
У відповідності до ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України), відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.
Відзиву від відповідача до суду не надходило.
В судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомив, про час, день та місце судового засідання був повідомлений належним чином, відповідно до норм ЦПК України.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неявкою без поважних причин належним чином повідомленого про дату, час і місце судового засідання відповідача та неподанням відповідачем відзиву, що відповідає положенню п. 3 ч. 1 ст.280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.    Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.     За змістом ст.3, 6, 627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.   За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.    Ст. 638, 640 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.           Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.  Згідно з ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).        Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.   Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.             До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики.           Так, згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.   Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.        Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).    Відповідно до ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.          Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.            Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.     На підставі абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК якщо сторони домовились укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.              Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК). 
Судом встановлено , що 01.04.2024 року ТОВ «Авентус Україна» та відповідач ОСОБА_1 уклали кредитний договір №7746897 у формі електронного документа з використанням електронного підпису.
Відповідач підписав кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора, що підтверджується, Паспортом споживчого кредиту, Договором №7746897 від 01.04.2024.       Таким чином судом встановлено, що відповідачем було акцептовано пропозицію позивача щодо укладення договору, і сторонами було досягнуто всіх істотних умов для укладення кредитного договору. І відповідач отримав кредит в сумі 10000,00 грн., строком на 360 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом за стандартною процентною ставкою 2.20% в день .
Первісний кредитор ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в загальному розмірі 10000,00 грн.
шляхом перерахування на банківську картку № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , що підтверджується копією повідомлення ТОВ «Пейтек» від 13.11.2024, а також довідкою АТ «Універсал Банк» від 19.02.2026 та випискою по рахунку за якою на платіжну картку № 5375-41XX-XXXX-5680 емітовану на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в АТ «Універсал Банк» було зараховано 01.04.2024 кошти в сумі 10000,00 грн. .   Відповідач не виконував умови кредитного договору належним чином, не повністю сплачував платежі, у зв`язку з чим утворилась прострочена заборгованість.
23.10.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №23.10/24-Ф, за яким від ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача.
16.05.2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ ФК«ЕЙС» уклали договір факторингу №16/05/25-Е відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило ТОВ ФК«ЕЙС» право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором .
Загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за кредитним договором №7746897 від 01.04.2024 року становить 41400,00 грн ., з яких 10000,00 грн., заборгованість за тілом кредиту, 26400,00 грн., заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 5000,00 грн. заборгованість за штрафами, що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості ТОВ «Авентус Україна», випискою по особовому рахунку за Кредитним договором №7746897 від 01.04.2024 по ОСОБА_1 , створеною ТОВ ФК «ЕЙС» станом на 01.11.2025. 
Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.05.2021 року у справі №554/4300/16-ц (провадження №61-3689св21):
- належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність»;
- банківські виписки за рахунками позичальника підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у розрахунку.
Аналогічна позиція наведена у Постанові ВГСУ від 13.11.2014 року №908/4154/13, постанові Верховного Суду у складі Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17.12.2020 у справі № 278/2177/15-ц, відповідно до яких виписка по рахунках банка є належним та допустимим доказом, щодо надання банком кредитних коштів клієнту, отримання і використанням таких коштів клієнтом, нарахування банком відсотків, а також часткове погашення позичальником заборгованості за кредитним договором.
Виконані розрахунки заборгованості за кредитним договором №7746897 є належними доказами, оскільки містять детальний розпис нарахованої заборгованості. 
Відповідачем не надано будь - яких доказів, в розумінні положень ст. ст. 76 -81 ЦПК України, на спростування обставин справи щодо отримання, використання, в тому числі і погашення, кредитних коштів, як на підтвердження своїх заперечень проти позову.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ ФК «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню в повному обсязі. 
Відповідно ст. 264 ЦПК України, суд під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу судових витрат.
Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт

(наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Верховний Суд у своїй постанові від 03.05.2018 року у справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
На підтвердження вказаних витрат позивачем до суду надано: 
- копію договору про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025 року;
- копію додаткової угоди №25771173000 до договору про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025 року;
- копію акту прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025 року на суму 7000,00 грн.;
- копію свідоцтва адвоката про право на зайняття адвокатською діяльністю КС №7073 від 19.10.2018 року на ім`я Соломко О.В. 
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 року у справі № 927/237/20).
Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).
Крім того, у рішенні ЄСПЛ «Лавентс проти Латвії» (пункт 154) від 28 листопада 2002 року вказано, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і супроводжуються необхідними документами на їх підтвердження.
Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.
Розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правову допомогу в зазначеному розмірі в сумі 7000,00 грн., адже цей розмір, окрім іншого має відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Суд вважає за необхідне врахувати ціну позову, що матеріали справи не містять великої кількості документів, на дослідження та збирання яких адвокат витратив би значний час, та те, що даний спір є малозначним типовим і особливої складності не представляє.
У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000,00 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов задоволено у повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2662,40 грн. судового збору сплаченого за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 3, 6, 15, 16, 206-207, 265, 512, 514, 516, 525, 526, 530, 599, 610, 611, 612, 625, 626, 627, 628, 629, 633, 634, 638, 640, 1048, 1049, 1054, 1056-1, 1078 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» (код ЄДРПОУ 42986956, місцезнаходження юридичної особи: 02175, м. Київ, вул.Харківське шосе 19, офіс 2005) заборгованість за кредитним договором №7746897 від 01.04.2024 року в загальному розмірі 36400,00 грн., яка складається з:
- заборгованості по тілу кредиту – 10000,00 грн.,
- заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 26400,00 грн.;
а також понесені судові витрати:
- зі сплати судового збору в сумі 2662, 40 грн.;
- на професійну правничу допомогу в розмірі 4000, 00 грн.;
а всього: 43062 (сорок три тисячі шістдесят дві) гривень 40 копійок. 

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складений 07.04.2026 року.
Учасники справи:
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» (код ЄДРПОУ 42986956, місцезнаходження юридичної особи: 02175, м. Київ, вул.Харківське шосе 19, офіс 2005 .
Відповідач –  ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя: В. О. Мальований