23.04.26
22-ц/812/925/26
Провадження № 22-ц/812/925/26 

П О С Т А Н О В А 
іменем України

21 квітня 2026 року      м. Миколаїв
справа № 489/3823/24
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Тищук Н.О.,
суддів: Коломієць В.В., Серебрякової Т.В.,
із секретарем – Коростієнко Н.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
ОСОБА_1 , поданої його представником – 
адвокатом Важеніною Світланою Анатоліївною,
на ухвалу Інгульського районного суду м. Миколаєва, постановлену 24 лютого 2026 року суддею Кокорєвим В.В. у приміщенні цього ж суду, (дата складання повного тексту не зазначена), у цивільній справі за позовом 
ОСОБА_2 до 
ОСОБА_1 , ОСОБА_3 
про стягнення боргу,
у с т а н о в и в:
1.Описова частина
Короткий зміст вимог позовної заяви
У травні 2024 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення 51 000 доларів США боргу.
19.02.2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Важеніна С.А. подала до суду клопотання про призначення комплексної оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи.
Зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , майно якого успадкував ОСОБА_1 .
На вирішення експерта просила поставити такі питання: яка ринкова вартість майна успадкованого ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
24.02.2026 року представник ОСОБА_1 уточнила питання, яке необхідно поставити на вирішення експерта, - яка ринкова вартість майна, успадкованого   ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_4 , а саме: яка ринкова вартість  частки від частки квартири АДРЕСА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Ухвалою Інгульського районного суду м. Миколаєва від 24 лютого 2026 року, клопотання представника відповідача ОСОБА_1 задоволено частково, зокрема у справі призначено комплексну оціночно-будівельну та оціночно-земельну експертизу, на вирішення якої поставлені такі питання:
1. Яка ринкова вартість майна, а саме:
- 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 ;
- домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 ;
- земельної ділянки кадастровий номер 4810136900:04:073:0020 за адресою: АДРЕСА_2 .
Проведення експертизи доручено експертам Миколаївської філії Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз (адреса: вул. Карпенка, 27, м. Миколаїв, 54038). 
Експерта попереджено про кримінальну відповідальність відповідно до статей 384,385 КК України.
Оплату за проведення експертизи покладено на відповідача ОСОБА_1 
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зобов`язано надати експерту доступ до нерухомості, яка підлягає оцінці. 
Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.
В розпорядження експерта надано матеріали цивільної справи.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 , діючи через свого представника – адвоката Важеніну С.А., посилаючись на незаконність, необґрунтованість судового рішення, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу суду змінити в частині поставлених питань на вирішення комплексної оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи, та поставити на розгляд та вирішення експертів наступні питання: - яка ринкова вартість майна успадкованого ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_4 , а саме: яка ринкова вартість 3/4 частки від 1/2 частки квартири за адресою АДРЕСА_3 .
Узагальнені доводи апеляційної скарги
Апеляційна скарга мотивована тим, що призначаючи експертизу, суд першої інстанції змінив питання, яке було вказане у клопотанні особою, яка його заявляла, та додав додаткове питання, про яке сторона відповідача не просила, при цьому поклавши на ОСОБА_1 оплату за проведення експертизи.
З матеріалів справи вбачається, що після смерті ОСОБА_4 заведена спадкова справа , з якої вбачається, що усе своє майно ОСОБА_4 заповідав ОСОБА_1 .
Проте, крім ОСОБА_1 , з заявою про прийняття спадщини звернувся також ОСОБА_3 , який на час відкриття спадщини є неповнолітнім та має право на обов`язкову частку у спадщині. 
Таким чином ОСОБА_1 отримує 3/4 частини спадщини, а ОСОБА_3 - 1/4 частину спадщини.
Крім того, на час його смерті ОСОБА_4 належала 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_3 . Однак, згідно Інформаційної довідці №434630484 від 09.07.2025 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно дана квартира знаходиться в іпотеці, на підставі договору іпотеки № 3084 від 31.10.2006 року. Іпокодержателем є ПАТ КБ Приватбанк, а іпотекодавцем – ОСОБА_5 , розмір основного зобов`язання: 39 900,00 доларів США. Отже, у разі невиконання зобов`язання в розмірі ПАТ КБ Приватбанк має переважне право задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на зазначену квартиру.
Окрім іншого, на момент смерті ОСОБА_4 йому не належав на праві власності будинок та земельна ділянка кадастровий номер 4810136900:04:073:0020 за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки рішенням Інгульського районного суду м. Миколаєва від 16.10.2025 року визнаний недійсним договір дарування від 09 червня 2016 року, укладений між ОСОБА_4 як дарувальником та ОСОБА_6 як обдарованою, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ємельяновою О.В., за реєстровим № 389. 
Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №388159713 від 24.07.2024 року земельна ділянка і житловий будинок по АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_5 .
Крім того, будинок та земельна ділянка знаходились у спільній сумісній власності ОСОБА_4 та його дружини ОСОБА_6 , оскільки були придбані у період шлюбу.
Узагальнені доводи інших учасників 
У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_2 просив у її задоволенні відмовити та залишити ухвалу суду про призначення експертизи без змін, або поставити на вирішення експерта поставити питання - Яка ринкова вартість майна, а саме: 
- частин від частини квартири АДРЕСА_1 ; 
- часток домоволодіння АДРЕСА_4 ;
- часток земельної ділянки кадастровий номер 4810136900:04:073:0020 по АДРЕСА_2 .
При цьому посилався на те, що перебування квартири АДРЕСА_1 в іпотеці АТ КБ «ПриватБанк» не відповідає дійсності, оскільки ця кредитна заборгованість була погашена у 2016 році саме за рахунок позичених у нього коштів. Отже на даний час арешт квартири носить формальний характер.
Також помилковими є доводи відносно домоволодіння АДРЕСА_4 та земельної ділянки кадастровий номер 4810136900:04:073:0020, оскільки право на спадкування майна, яке повернуто у власність спадкодавця після його смерті, спадкоємці набувають у тому числі, якщо майно було безпідставно відчужено.
Крім того не відповідає дійсності і твердження апелянта про придбання домоволодіння АДРЕСА_4 ОСОБА_4 під час перебування у шлюбі з ОСОБА_5 . 
Зазначене домоволодіння належало ОСОБА_4 одноосібно, на що вказує також договір дарування, укладений між ним та ОСОБА_5 , який у подальшому було визнано недійсним.
Також вказував на наявність у ОСОБА_1 можливості самостійно звернутись до сертифікованих спеціалістів для визначення вартості спадкового майна.
2.Мотивувальна частина
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_2 та представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Важеніної С.А., дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Позиція апеляційного суду
Статтею 129 Конституції України визначено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Наведене відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.
Згідно з частиною четвертою статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Сторони вільні розпоряджатися своїми правами на власний розсуд.
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до частини першої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року N 8 "Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах" звернуто увагу судів на необхідність суворого додержання вимог закону при призначенні судових експертиз та використанні їх висновків (п. 1); проведення експертизи в суді повинно здійснюватися з додержанням правил, передбачених процесуальним законом.
Суд з`ясовує обставини, що мають значення для дачі експертного висновку; пропонує учасникам судового розгляду письмово подати питання, які вони бажають порушити перед експертами; оголошує ці питання, а також питання, запропоновані судом; заслуховує думки учасників судового розгляду з приводу поданих питань; у нарадчій кімнаті обмірковує всі питання, виключає ті з них, що виходять за межі компетенції експерта або не стосуються предмета доказування, формулює питання, які він порушує перед експертом з власної ініціативи, остаточно визначає коло питань, що виносяться на вирішення експертизи, і виносить ухвалу (постанову) про її призначення; оголошує в судовому засіданні ухвалу (постанову) про призначення експертизи і вручає її експертові; після проведення експертом досліджень, складання й оголошення експертного висновку приєднує його до справи; допитує експерта з метою роз`яснення й доповнення ним висновку.
Порядок призначення судової експертизи, обов`язки, права та відповідальність судового експерта, організація проведення експертизи та оформлення її результатів визначається Законом України "Про судову експертизу", Цивільним процесуальним кодексом України, Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, науково - методичними рекомендаціями з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, іншими нормативно-правовими актами з питань судової експертизи.
Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України "Про судову експертизу").
Згідно частини першої статті 102 ЦПК України, висновок експерта - це складений у визначеному законодавством порядку докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові.
Відповідно до частини четвертої статті 103 ЦПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначається судом.
Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну (частина п`ята статті 103 ЦПК України).
У справі, що переглядається, представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Важеніною С.А. заявлено клопотання про призначення експертизи, у якому вона просила на вирішення експерта поставити питання - яка ринкова вартість майна, успадкованого ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_4 , а саме: яка ринкова вартість частки від частки квартири АДРЕСА_1 .
Суд першої інстанції своєю ухвалою задовольнив клопотання представника, однак на вирішення експерта поставив інші питання, а саме: 
Яка ринкова вартість майна:
- 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 ;
- домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 ;
- земельної ділянки кадастровий номер 4810136900:04:073:0020 за адресою: АДРЕСА_2 .
При цьому суд у своїй ухвалі не обґрунтував підстав, з яких він дійшов висновку про необхідність дослідження у тому числі цих питань.
Ні відповідач ОСОБА_1 , на якого покладено обов`язок оплати експертизи, ні інші учасники справи клопотань про вирішення цих питань експертом не заявляли.
За таких обставин колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції вийшов за межі заявленого стороною клопотання, на власний розсуд визначив коло питань, які на його думку підлягають вирішенню експертом, та не обґрунтував належним чином підстав, з яких він вважав за доцільне поставити на вирішення експерта зазначені ним питання.
Предметом позову у справі, що переглядається, є стягнення боргу у розмірі 51 000 доларів США.
Однією з обставин, на які посилається позивач у своєму позові є успадкування відповідачами майна померлого ОСОБА_4 , у тому числі квартири АДРЕСА_1 . 
З огляду на викладене та враховуючи заперечення відповідача ОСОБА_1 , за клопотанням якого призначено експертизу, та на якого покладено обов`язок її оплати, відсутність мотивування зміни поставлених судом питань, колегія суддів доходить висновку, що на вирішення експерта необхідно питання про те, якою є ринкова вартість 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 .
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити його (пункти 1 і 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).
Відповідно до вимог статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, на підставі встановлених фактичних обставин справи та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, що регулюють відповідні правовідносини, а тому постановив незаконну та необґрунтовану ухвалу, яка на підставі статті 379 ЦПК України підлягає зміні.
З урахуванням викладеного апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Важеніної С.А. підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване судове рішення суду першої інстанції – зміні в частині поставлених на вирішення експерта питань.
Питання позивача ОСОБА_2 , які він запропонував поставити на вирішення експерта у своєму відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів оцінює критично, оскільки позивач клопотання про призначення експертизи не заявляв, своїх питань суду першої інстанції не пропонував, а також не брав на себе зобов`язань щодо оплати експертного висновку.

Щодо судових витрат
Згідно із підпунктами "б", "в" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, крім іншого, з нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення та розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Відповідно до вимог частин 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Разом з цим, предметом апеляційного перегляду в межах даного судового провадження була процесуальна ухвала суду – про призначення експертизи.
Рішення по суті спору апеляційним судом не приймалося, розгляд справи наразі не закінчено.
Оскільки, відповідно до вимог чинного цивільного процесуального закону, розподіл судових витрат може бути здійснений лише за результатами розгляду позовної заяви, апеляційний суд у даному провадженні розподілу судових витрат сторін не здійснює.
Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником – адвокатом Важеніною Світланою Анатоліївною, задовольнити частково.
Ухвалу Інгульського районного суду м. Миколаєва, постановлену 24 лютого 2026 року в частині поставлених на вирішення експерту питань змінити.
На вирішення експерта поставити питання: - Яка ринкова вартість 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 .
В іншій частині ухвалу залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня ухвалення, але за наявності підстав, передбачених статтею 389 ЦПК, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий     Н.О.Тищук
Судді:      В.В.Коломієць
Т.В.Серебрякова
---------------------------------
Повний текст постанови виготовлено 23 квітня 2026 року