05.03.26

Справа № 635/9289/25
Провадження № 2-а/635/3/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 березня 2026 року   смт Покотилівка 

Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - Савченка Д.М.,
секретар судового засідання – Устіч О.Л.,
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
представник позивача – адвокат Тарасенко Ігор Олександрович,
відповідач –  ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області адміністративну справу за позовом  ОСОБА_1 до Збройних Сил України в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, - 
В С Т А Н О В И В :
Представник ОСОБА_1 -адвокат Тарасенко І.О. звернувся до суду з адміністративним позовом до Збройних Сил України в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якій просить скасувати постанову відповідача №201 від 28.04.2025.
В обґрунтування позовної заяви зазначає, що постановою ІНФОРМАЦІЯ_2 від 28.04.2025 №201 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП. Про наявність оскаржуваної постанови позивач не знав до 23.10.2025, коли ознайомився з матеріалами виконавчого провадження. ОСОБА_1 не з`явився до ТЦК і СП 16 квітня 2025 р., оскільки в той період він знаходився на лікуванні та потребував стороннього догляду, що об`єктивно підтверджується копіями довідки з лікарні. При цьому, про факт інвалідності другої групи та особи яка потребує сторонього догляду повідомив посадову особу ТЦК і СП при складанні щодо нього протоколу за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП 22 квітня 2025 року. Отже, враховуючи вищенаведені обставини, відповідач безпідставно виніс постанову №201 від 28.04.2025 року в справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, оскільки правопорушення не вчиняв.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 03 листопада 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. 
Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, повідомлялись своєчасно і належним чином, представник позивача в заяві розгляд справи просив провести без його участі.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив. 
Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. 
ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку в  ІНФОРМАЦІЯ_3 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 03.03.2025 направлялась повістка №2824965 про явку ОСОБА_1 на 16.04.2025, підстава: для уточнення даних. 
28.04.2025 року начальником територіального центру комплектування та соціальної підполковником ІНФОРМАЦІЯ_4 було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності позивача – ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 17000 гривень. Постанова про адміністративне правопорушення містить посилання на те, що ОСОБА_1 не прибув за викликом 16.04.2025, чим порушив вимоги Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, викладених у Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 року та ст.1 ЗУ "Про військовий обов`язок".
Вивчивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 
Частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 279 КУпАП встановлено, що головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.
Відповідно до ст. 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У судовому засіданні встановлено, що 28.04.2025 р. начальником територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_4 полковником ОСОБА_2 складено постанову про адміністративне правопорушення №201 за ч.3 ст.210-1 КУпАП, у зв`язку з виявленням факту порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію ОСОБА_1 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 17000 гривень. Підставою притягнення до адміністративної відповідальності слугувала та обставина, що 16.04.2025 року ОСОБА_1 не з`явився за викликом для уточнення даних до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Відповідно до статті 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Особливий період діє в Україні від 17 березня 2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року N 303/2014 "Про часткову мобілізацію". Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав.
Викладені обставини узгоджуються з правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 205/1993/17-ц.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану і Україні» (зі змінами), затвердженим Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 р. до 05 год.30 хв. 23 серпня 2022 року, який неодноразово продовжувався, та діє на даний час.
У примітці до ст. 210 КУпАП визначено, що положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.
Зі змісту оскаржуваної постанови неможливо встановити які саме персональні дані не оновив позивач, які з цих даних містяться в державних реєстрах, а також до яких даних державний орган не має доступу (не є держателем).
Крім того, представником відповідача жодним чином не враховано ту обставину, що  ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи, хворіє на параноідну шизофренію, безперервного перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром.
Крім того, відповідно до висновку від 01.06.2025 лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності стороннього догляду за особою з інвалідністю І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу №126, ОСОБА_1 має обмежене самообслуговування, обмеження здатності до спілкування, обмеження здатності контролювати свою поведінку. 
Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідач, не подавши до суду належних доказів, які підтверджують винуватість позивача у порушенні правил військового обліку, не довів правомірності свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Суд приходить до висновку, що приймаючи оскаржувану постанову в справі про адміністративне правопорушення, посадовою особою не зазначено які саме персональні дані не оновив позивач, не спростовано факт перебування ОСОБА_1 на лікуванні, та загалом фізичну можливість за станом здоров`я з`явитись до РТЦК, а тому наявні підстави для скасування оскаржуваної постанови та закриттю провадження у справі.
Керуючись ст.ст.2, 5, 7, 8, 9, 72-78, 241-246, 286, 293 КАС України, суд - 
В И Р І Ш И В :
Позов  ОСОБА_1 до Збройних Сил України в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення– задовольнити.
Скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 №201 від 28.04.2025, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено штраф в сумі 17000 грн, справу про адміністративне правопорушення закрити. 
Стягнути з  ІНФОРМАЦІЯ_2  за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач –  ОСОБА_1 , місце проживання (реєстрації): АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач  – Збройні Сили України в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Суддя     Д.М. Савченко