РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

11 березня 2026 року	м. Рівне	№572/1779/25	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Максимчука О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Катеринівська виправна колонія (№46)" про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинення певних дій, 
В С Т А Н О В И В:
1. Стислий виклад позицій учасників справи.
До Рівненського окружного адміністративного суду (далі - суд) надійшла для розгляду із Сарненського районного суду Рівненської області адміністративна справа №572/1779/25 за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Державної установи "Катеринівська виправна колонія (№46)" (далі - відповідач), в якому позивач просить суд скасувати постанову начальника Державної установи "Катеринівська виправна колонія (№46)" про поміщення засудженого ОСОБА_1 в дисциплінарний ізолятор установи виконання покарань від 26.12.2024.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначає про те, що на підставі оскаржуваної постанови позивача було поміщено в дисциплінарний ізолятор за недотримання обов`язків для засуджених, які визначені абзацом 2 частини 3, абзацами 4, 8 частини 4 статті 107 КВК України, а зокрема за вживання спиртовмісних речовин. Позивач вважає таку постанову протиправною з огляду на те, що відповідно до акту освідчення на предмет вживання рідини, що містить алкоголь ОСОБА_1 вживав рідину, що містить алкоголь, водночас таким освідченням не встановлено факту вживання спиртовмісних речовин, як це передбачено у статті 107 КВК України. Позивач також стверджує, що така постанова невмотивована та порушує права позивача як засудженого, а тому просить позовні вимоги задовольнити повністю.
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву та у строк, встановлений ухвалою суду про відкриття провадження у справі подав до суду відзив, у якому відповідач виклав свої заперечення проти позову. Заперечуючи проти задоволення позову відповідач зазначає про те, що у ході проведення перевірки було встановлено, що позивач вживав саморобну хлібну закваску, яку виготовив самостійно, та актом освідчення від 15.12.2024 було підтверджено факт вживання позивачем спиртовмісних речовин, що є порушенням абзацу 2 частини 3, абзаців 4, 8 частини 4 статті 107 КВК України. Внаслідок таких дій позивача, начальником ДУ «Катеринівська виправна колонія (№46)» було винесено постанову про накладення дисциплінарного стягнення за порушення встановленого порядку відбування покарання засудженим ОСОБА_1 , яка на думку відповідача прийнята з урахуванням всіх обставин, є законною та не підлягає скасуванню, а тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі.
2. Заяви, клопотання учасників справи, інші процесуальні дії у справі.
Позовна заява подана позивачем до Сарненського районного суду Рівненської області 03.04.2025 шляхом направлення засобами поштового зв`язку, надійшла до вказаного суду і була зареєстрована в автоматизованій системі діловодства суду 09.04.2025.
Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 23.04.2025 справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Катеринівська виправна колонія (№46)" про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинення певних дій передано на розгляд до Рівненського окружного адміністративного суду.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Рівненського окружного адміністративного суду (далі - суд) від 12.05.2025 визначено суддю Махаринця Д.Є. головуючим суддею (суддею-доповідачем) з розгляду справи за вказаною позовною заявою.
Ухвалою від 15.05.2025 суд у складі судді Махаринця Д.Є. прийняв зазначену позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №572/1779/25 за вказаним позовом, вирішив розгляд справи здійснювати одноособово суддею за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та встановив учасникам справи строки подання до суду інших заяв по суті спору.
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву та у строк, встановлений ухвалою суду про відкриття провадження у справі, подав до суду 26.05.2025 відзив, у якому відповідач виклав свої заперечення проти позову.
Розпорядженням керівника апарату суду від 09.09.2025 №838 на підставі пунктів 2.3.43, 2.3.44 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, Засад використання автоматизованої системи документообігу суду, затверджених рішенням зборів суддів Рівненського окружного адміністративного суду від 27.03.2025№1, у зв`язку із тимчасовим відстороненням від здійснення правосуддя судді Махаринця Д.Є., головуючого судді у справі №572/1779/25, та з урахуванням рішення зборів суддів від 25.08.2025 (протокол зборів №5) призначено повторний автоматизований розподіл справи №572/1779/25.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.09.2025 справу №572/1779/25 передано на розгляд судді Максимчуку О.О.
Ухвалою від 21.11.2025 суд у складі судді Максимчука О.О. прийняв вказану позовну заяву до розгляду, розгляд і вирішення цієї справи №572/1779/25 продовжив одноособово суддею за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) зі стадії розгляду справи по суті.
На момент розгляду справи по суті і ухвалення судом цього рішення інші заяви, клопотання від учасників справи до суду не надійшли, а також суд не здійснював інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо).
З урахуванням вимог частини 4 статті 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження суд не здійснював фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
3. Встановлені судом обставини справи та зміст спірних правовідносин.
Розглянувши наявні у справі матеріали, з`ясувавши доводи та аргументи сторін, на яких ґрунтуються їх позовні вимоги і заперечення, дослідивши подані сторонами письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, що враховані судом при вирішення спору по суті.
Позивач ОСОБА_1 відбуває покарання у Державній установі "Катеринівська виправна колонія (№46)".
Рапортом №58/5 від 15.12.2024 майор внутрішньої служби доповів, що 15.12.2024 близько 19 год 10 хв під час обходу відділень СПС №5 та перевірки санітарного стану, було виявлено та затримано з ознаками вживання спиртовмісних речовин засудженого відділення СПС №5 ОСОБА_1 .
Відповідно до акту освідчення на предмет вживання рідини, що містить алкоголь від 15.12.2024, комісією у складі ЧПНУ, чергового фельдшера, ЗЧПНУ ВНіБ 15.12.2024 о 19:10 год було освідчено засудженого відділення СПС №5 ОСОБА_1 на предмет вживання рідини, що містить алкоголь та встановлено, що ОСОБА_1 вживав рідину, що містить алкоголь.
Висновком службової перевірки за фактом порушення засудженим встановленого порядку відбування покарання від 17.12.2024 підтверджено факт порушення ОСОБА_1 встановленого порядку відбування покарання, які визначені абзацом 2 частини 3, абзацами 4, 8 частини 4 статті 107 КВК України.
З акту від 17.12.2024 за наслідками службової перевірки слідує, що від дачі своїх пояснень та від підпису про ознайомлення позивач відмовився.
20.12.2024 позивач повідомлений про засідання дисциплінарної комісії установи по факту рапорту №58 від 15.12.2024, яке призначене на 26.12.2024 о 11 год 20 хв, про що свідчить підпис позивача та дата ознайомлення його з таким повідомленням.
Відповідно до витягу з протоколу засідання дисциплінарної комісії ДУ "Катеринівська виправна колонія (№46)" від 26.12.2024 №96, комісією вирішено засудженого ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності та оголосити 10 діб ДІЗО.
З вказаним витягом з протоколу засідання дисциплінарної комісії ДУ "Катеринівська виправна колонія (№46)" від 26.12.2024 №96 позивача ознайомлено під розписку від 26.12.2024.
Постановою про поміщення засудженого в дисциплінарний ізолятор установи виконання покарань від 26.12.2024 позивача визнано винним у вчиненні дисциплінарного проступку, а саме недотримання ОСОБА_1 обов`язків для засуджених, які визначені абзацом 2 частини 3, абзацами 4, 8 частини 4 статті 107 КВК України та вирішено помістити ОСОБА_1 в ДІЗО строком на 10 діб без виведення на роботу.
Не погодившись з такою постановою відповідача, позивач звернувся до суду із адміністративним позовом (позовною заявою) у цій справі з наведеними вище позовними вимогами до відповідача.
4. Нормативно-правове регулювання спірних правовідносин та висновки суду.
Встановивши наведені вище фактичні обставини справи та відповідні їм спірні правовідносини, суд вважає, що до спірних правовідносин за наведених фактичних обставин справи підлягають застосуванню такі норми права та висновки Верховного Суду.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 1 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі - КВК України) кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.
Згідно із частиною 1 статті 9 КВК України засуджені зобов`язані: виконувати встановлені законодавством обов`язки громадян України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб; виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань, уповноваженого органу з питань пробації; ввічливо ставитися до персоналу, інших осіб, які відвідують установи виконання покарань, а також до інших засуджених; з`являтися за викликом адміністрації органів і установ виконання покарань, уповноваженого органу з питань пробації.
Відповідно до частини 2 статті 9 КВК України невиконання засудженими своїх обов`язків і встановлених законодавством вимог адміністрації органів і установ виконання покарань тягне за собою встановлену законом відповідальність.
Частинами 3, 4 статті 107 КВК України передбачено, що засуджені зобов`язані: дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами; утримувати в чистоті і порядку приміщення, дбайливо ставитися до майна колонії і предметів, якими вони користуються при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд і використовувати їх тільки за призначенням; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії; виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії; дотримуватися санітарно-гігієнічних норм; дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці.
Засудженим забороняється: самовільно залишати колонію, порушувати лінію охорони; спілкуватися із засудженими та іншими особами з порушенням встановлених правил ізоляції, звертатися до них з проханням про виконання незаконних дій; придбавати, виготовляти, зберігати і використовувати гроші, цінності, предмети, речі, речовини і вироби, заборонені до використання в колонії; продавати, дарувати або відчужувати в інший спосіб на користь інших осіб предмети, вироби і речі, що перебувають в особистому користуванні; умисно заподіювати собі тілесні ушкодження, у тому числі з допомогою іншої особи, завдавати шкоду своєму здоров`ю з метою ухилення від відбування покарання або виконання встановлених обов`язків; умисно завдавати шкоду державному, комунальному майну, майну інших юридичних чи фізичних осіб, у тому числі майну інших засуджених, створювати загрозу заподіяння шкоди такому майну; вживати спиртні напої, наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги чи інші одурманюючі засоби; чинити опір законним діям персоналу колонії, перешкоджати виконанню ним своїх службових обов`язків, підбурювати до цього інших засуджених; грати в настільні та інші ігри з метою здобуття матеріальної чи іншої вигоди; вживати нецензурні та жаргонні слова, давати і присвоювати прізвиська; самовільно залишати призначену для перебування ізольовану територію, приміщення або визначене місце роботи, а також перебувати без дозволу адміністрації колонії у гуртожитках та відділеннях, у яких вони не проживають, або на виробничих об`єктах, на яких вони не працюють; завішувати чи міняти без дозволу адміністрації колонії спальні місця, а також обладнувати їх у комунально-побутових та інших службових або виробничих приміщеннях; готувати та вживати їжу в непередбачених для цього місцях, виносити продукти харчування з їдальні без дозволу адміністрації колонії; мати при собі предмети і речі в асортименті і кількості, що виходять за межі, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері виконання кримінальних покарань; курити у не відведених для цього місцях та неповнолітнім у виховних колоніях; надсилати та отримувати кореспонденцію всупереч порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері виконання кримінальних покарань; наносити собі або іншим особам татуювання; тримати тварин без дозволу адміністрації установи виконання покарань; виготовляти, зберігати саморобні електроприлади та користуватися ними; самовільно переплановувати, змінювати конструктивні елементи будівель та споруд колонії, споруджувати на виробничих об`єктах різні об`єкти (лазні, пральні, душові, сейфи, будиночки, будки, приміщення та засоби для відпочинку, опалення).
При цьому, порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань у виді арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк та довічного позбавлення волі урегульовано Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2018 №2823/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.09.2018 за №1010/32462 (далі – Правила №2823/5).
Пунктом 1 Привал №2823/5 передбачено, що ці Правила регулюють порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань у виді обмеження волі, позбавлення волі на певний строк та довічного позбавлення волі. Ці Правила обов`язкові для виконання персоналом установ виконання покарань, засудженими, які в них утримуються, а також іншими особами, які відвідують ці установи. Ці Правила мають бути у вільному доступі для засуджених.
Згідно із пунктом 4 розділу ІІ Правил №2823/5 засудженим забороняється, зокрема придбавати, виготовляти, зберігати і використовувати гроші, цінності, предмети, речі, речовини і вироби, заборонені до використання в установах виконання покарань за переліком предметів, виробів і речовин, зберігання і використання яких засудженими заборонено (додаток 3).
Додатком 3 до Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань (пункт 4 розділу ІІ) визначено перелік предметів, виробів і речовин, зберігання і використання яких засудженими заборонено. До вказаного переліку відносяться, зокрема будь-які напої із вмістом алкоголю та енергетичної дії, пиво, дріжджі, одеколон та інші вироби на спиртовій основі.
Відповідно до частини 1 статті 131-1 КВК України дисциплінарним проступком особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, є протиправне, винне діяння (дія або бездіяльність), що посягає на встановлений порядок у сфері виконання покарань, вчинене цією особою.
Частиною 1 статті 132 КВК України встановлено, що за невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, може застосовуватися такий захід стягнення як поміщення засуджених, які тримаються в приміщеннях камерного типу виправних колоній максимального рівня безпеки, у карцер без виведення на роботу на строк до чотирнадцяти діб.
Згідно з частиною 1 статті 134 КВК України, яка регламентує порядок застосування заходів стягнення до осіб, позбавлених волі, при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого.
Відповідно до частини 3 статті 134 КВК України стягнення може бути накладене лише на особу, яка вчинила проступок, і не пізніше десяти діб з дня виявлення проступку, а якщо у зв`язку з проступком проводилась перевірка, то з дня її закінчення, але не пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.
Частина 8 статті 134 КВК України встановлює, що поміщення засудженого в дисциплінарний ізолятор або в карцер чи переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) проводиться за вмотивованою постановою начальника колонії або особи, яка виконує його обов`язки, з визначенням строку тримання.
Згідно з частиною 13 статті 134 КВК України засуджений може оскаржити накладене на нього стягнення, однак подання скарги не зупиняє виконання стягнення. Посадова особа, яка наклала стягнення, за наявності для того підстав може його скасувати або замінити іншим, більш м`яким стягненням. Вища посадова особа може скасувати стягнення в разі, коли посадова особа, яка наклала стягнення, перевищила свої повноваження або стягнення було накладено нею при відсутності порушення з боку засудженого.
Відповідно до частини 16 статті 134 КВК України адміністрація колонії при встановленні факту порушення особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, вимог режиму зобов`язана невідкладно розпочати перевірку причин, обставин і мотивів вчинення порушення, поведінки цієї особи до вчинення проступку, визначити кількість і характер раніше накладених стягнень, а також отримати її пояснення про суть проступку. За наслідками такої перевірки приймається рішення про доцільність або недоцільність застосування до особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, заходів стягнення та обґрунтовується їх вид.
Процедуру дисциплінарного провадження регламентує стаття 135 КВК України. Відповідно до частини 1 статті 135 КВК України питання про доцільність застосування стягнення до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, вирішується на засіданні дисциплінарної комісії установи виконання покарань. Дисциплінарна комісія установи виконання покарань діє на постійній основі. Засідання дисциплінарної комісії є повноважним, якщо на ньому присутні більше половини членів дисциплінарної комісії.
За змістом частини 2 статті 135 КВК України до складу дисциплінарної комісії входять начальник установи виконання покарань, його заступники та начальники служб установи, які за своїми функціональними обов`язками безпосередньо спілкуються з особами, які відбувають покарання у виді позбавлення волі. Очолює дисциплінарну комісію начальник установи виконання покарань або особа, яка виконує його обов`язки.
Згідно з частинами 4-6 статті 135 КВК України особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, має бути повідомлена про місце і час засідання дисциплінарної комісії не пізніше ніж за одну добу до його проведення. За заявою засудженого цей термін може бути продовжено, але не більш як на дві доби. Особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, має право користуватися послугами адвоката або фахівця в галузі права за власним вибором під час підготовки до засідання дисциплінарної комісії, який представлятиме її інтереси під час засідання комісії. Якщо особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, не має доступу до адвоката або фахівця в галузі права, адміністрація установи виконання покарання зобов`язана надати йому можливість звернутися за отриманням правової допомоги до суб`єктів надання такої допомоги.
Засуджений та/або його представник мають право: отримати інформацію про притягнення до дисциплінарної відповідальності, у тому числі документи, що стосуються справи, не пізніш як за одну добу до початку засідання дисциплінарної комісії; бути присутнім на засіданні дисциплінарної комісії під час розгляду питання про його притягнення до дисциплінарної відповідальності; ознайомлюватися з матеріалами дисциплінарного провадження та особової справи, робити виписки, знімати копії з них; надавати пояснення, заперечення та заявляти клопотання в усному та письмовому вигляді, надавати докази; подавати клопотання не пізніш як за двадцять чотири години до визначеного часу засідання про залучення до засідання дисциплінарної комісії осіб, присутність яких є доцільною для встановлення обставин вчинення правопорушення та визначення міри відповідальності.
Матеріали про порушення доповідаються на засіданні дисциплінарної комісії начальником відділення соціально-психологічної служби у присутності особи, яка вчинила порушення, та інших запрошених осіб. Під час засідання дисциплінарної комісії заслуховуються пояснення засудженого та його представника, свідків, інших осіб, залучених відповідно до частини третьої та абзацу сьомого частини п`ятої цієї статті, адміністрації установи виконання покарань, особи, яка ініціювала притягнення до дисциплінарної відповідальності, та осіб, які мають право дорадчого голосу. Рішення про притягнення до відповідальності приймається більшістю голосів членів дисциплінарної комісії.
Підставою розгляду дисциплінарною комісією питання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача слугував рапорт майора внутрішньої служби від 15.12.2024, за змістом якого 15.12.2024 близько 19 год 10 хв під час обходу відділень СПС №5 та перевірки санітарного стану, було виявлено та затримано з ознаками вживання спиртовмісних речовин засудженого відділення СПС №5 ОСОБА_1 .
Відповідно до акту освідчення на предмет вживання рідини, що містить алкоголь від 15.12.2024, комісією у складі ЧПНУ, чергового фельдшера, ЗЧПНУ ВНіБ 15.12.2024 о 19:10 год було освідчено засудженого відділення СПС №5 ОСОБА_1 на предмет вживання рідини, що містить алкоголь та встановлено, що ОСОБА_1 вживав рідину, що містить алкоголь.
Висновком службової перевірки за фактом порушення засудженим встановленого порядку відбування покарання від 17.12.2024 підтверджено факт порушення ОСОБА_1 встановленого порядку відбування покарання, які визначені абзацом 2 частини 3, абзацами 4, 8 частини 4 статті 107 КВК України. Зокрема, зі змісту вказаного висновку суд встановив, що під час обходу відділення СПС №5, було виявлено та затримано з ознаками вживання спиртовмісних речовин засудженого даного відділення ОСОБА_1 . Під час спілкування з даним засудженим відчувався стійкий запах спиртного з ротової порожнини, мова незрозуміла та млява. Після чого даного засудженого було доставлено на зонне КПП, де він був освідчений на предмет вживання рідини, що містить алкоголь. Згідно акту освідчення було підтверджено факт вживання спиртовмісних речовин. Дана подія зафіксована на відео реєстратор №1. У ході проведення службової перевірки було встановлено, що дійсно ОСОБА_1 вживав саморобну хлібну закваску, яку виготовив самостійно із хліба та цукру, яку переховував біля свого спального місця, даний факт підтвердився під час проведення розвідувальних бесід, а також через інші джерела інформації.
Як суд вже зазначав вище, Додатком 3 до Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань (пункт 4 розділу ІІ) визначено перелік предметів, виробів і речовин, зберігання і використання яких засудженими заборонено. До вказаного переліку відносяться, зокрема будь-які напої із вмістом алкоголю та енергетичної дії, пиво, дріжджі, одеколон та інші вироби на спиртовій основі. Отже, вживання позивачем саморобної хлібної закваски, яку виготовлено із хліба та цукру відноситься до переліку речовин, які містять алкоголь та використання яких засудженим заборонено.
З акту від 17.12.2024 слідує, що ОСОБА_1 було викликано для дачі письмового пояснення по факту порушення згідно інформації, викладеної у рапорті від 15.12.2024, водночас від дачі пояснень щодо виявлених порушень, позивач відмовився.
Відповідно до витягу з протоколу засідання дисциплінарної комісії ДУ "Катеринівська виправна колонія (№46)" від 26.12.2024 №96, комісією вирішено засудженого ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності та оголосити 10 діб ДІЗО. Слід зазначити, що про проведення засідання дисциплінарної комісії, яке відбулось 26.12.2024, позивача 20.12.2024 було повідомлено, про що свідчить підпис позивача та дата ознайомлення його з таким повідомленням.
Крім того, позивача також ознайомлено із витягом з протоколу засідання дисциплінарної комісії ДУ "Катеринівська виправна колонія (№46)" від 26.12.2024 №96, про що свідчить розписка від 26.12.2024.
Постановою про поміщення засудженого в дисциплінарний ізолятор установи виконання покарань від 26.12.2024 позивача визнано винним у вчиненні дисциплінарного проступку, а саме недотримання ОСОБА_1 обов`язків для засуджених, які визначені абзацом 2 частини 3, абзацами 4, 8 частини 4 статті 107 КВК України та вирішено помістити ОСОБА_1 в ДІЗО строком на 10 діб без виведення на роботу.
З вказаною постановою позивач ознайомлений 26.12.2024, про що свідчить підпис позивача на постанові з зазначенням його прізвища та ініціалів імені та по-батькові. 
У ході розгляду справи суд не встановив порушень відповідачем порядку проведення дисциплінарного провадження в частині повідомлення позивача про виявлене порушення, про можливість надання пояснень під час дисциплінарного провадження, проведення медичного огляду позивача та оформлення відповідного рішення за наслідками розгляду матеріалів дисциплінарного проступку. Отже, доводи позивача щодо порушення процедури прийняття зазначеного рішення у формі постанови не підтверджені належними та допустимими доказами та ґрунтуються на припущеннях позивача.
Суд зазначає, що пунктом 5 розділу XXI Правил №2823/5 передбачено, що підставою для приймання та тримання засуджених у ДІЗО та карцерах є постанова про поміщення засудженого в дисциплінарний ізолятор, карцер установи виконання покарань, винесена начальником установи виконання покарань або особою, яка виконує його обов`язки, на підставі рішення дисциплінарної комісії з визначенням строку тримання.
Тобто, за невиконання правил поведінки, які передбачені для засуджених, та порушення встановлених заборон до засуджених чоловіків, які тримаються у виправних колоніях, може бути застосовано поміщення у дисциплінарний ізолятор з виведенням або без виведення на роботу. Застосування такого заходу стягнення оформлюється постановою про поміщення засудженого в дисциплінарний ізолятор, прийняттю якої передує рішення дисциплінарної комісії установи про доцільність застосування такого дисциплінарного стягнення.
Суд зауважує, що обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, який, приймаючи рішення про обрання конкретного виду дисциплінарного стягнення, повинен урахувати, зокрема, тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, попередню поведінку особи, її ставлення до виконання посадових обов`язків тощо.
Оцінюючи обставини та вказані вище правові норми, суд вважає, що в діях позивача наявні ознаки вчинення порушення дисципліни та правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань, а вина позивача у порушенні дисципліни доведена належними та допустимими доказами, з огляду на що відсутні підстави для скасування постанови відповідача від 26.12.2024 про поміщення засудженого ОСОБА_1 в дисциплінарний ізолятор установи виконання покарань.
Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд вважає, що у спірних правовідносинах відповідач діяв у межах і спосіб наданих повноважень та відповідно до приписів матеріального права, а відтак правомірність прийнятого оскаржуваного рішення у формі постанови не спростована у ході судового розгляду.Оцінюючи наявні в справі докази та аналізуючи встановлені фактичні обставини суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів позивача. Разом з тим, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, в ході судового розгляду довів правомірність ухваленого ним рішення.
Враховуючи встановлені судом у цій справі і описані вище фактичні обставини, відповідні їм правовідносини, застосовані до них судом норми права, суд дійшов до висновку, що у цій справі наявні фактичні і правові підстави для ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позову.
5. Розподіл судових витрат.
У зв`язку з тим, що суд дійшов до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову позивача до суб`єкта владних повноважень, а відповідач не подав до суду доказів понесення будь-яких судових витрат, суд вважає, що підстави для розподілу судових витрат відповідно до вимог статті 139 КАС України у цій справі відсутні.
Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 КАС України, суд
В И Р І Ш И В :
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної установи "Катеринівська виправна колонія (№46)" про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинення певних дій, - відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: с. Катеринівка, Сарненський р-н, Рівненська обл., 34541; РНОКПП: НОМЕР_1 ); 
Відповідач: Державна установа "Катеринівська виправна колонія (№46)" (місцезнаходження: с. Катеринівка,Сарненський р-н, Рівненська обл., 34541; код ЄДРПОУ: 08564363). 

Суддя       Олександр МАКСИМЧУК