ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

12.02.2026	м. Суми	Справа № 920/318/25	

Господарський суд Сумської області у складі судді Вдовенко Д.В.,
за участю секретаря судового засідання Шишло Н.С.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу № 920/318/25
за позовом Заступника керівника Сумської обласної прокуратури (вул. Герасима Кондратьєва, буд. 33, м. Суми, 40000) в інтересах держави в особі позивача Управління освіти Конотопської міської ради Сумської області (вул. Дудаєва Джохара, буд. 12, м. Конотоп, Сумська область, 41600) 
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Карма Трейдинг" (вул. Європейська, буд. 20а, м. Полтава, 36000),
про визнання недійсними додаткових угод, стягнення 669 793 грн 17 коп.,

представники учасників справи:
прокурор - Луцик О.О.;
від позивача - не з`явився;
від відповідача - не з`явився ;

УСТАНОВИВ:

Прокурор в інтересах держави подав позовну заяву, в якій просить суд: 1) визнати недійсною додаткову угоду № 1 від 11.03.2022 до договору про постачання електричної енергії споживачу № 10012022 УОКМР від 13.01.2022, укладеного між Управлінням освіти Конотопської міської ради Сумської області та ТОВ "Карма Трейдинг"; 2) визнати недійсною додаткову угоду № 2 від 12.09.2022 до договору про постачання електричної енергії споживачу № 10012022 УОКМР від 13.01.2022, укладеного між Управлінням освіти Конотопської міської ради Сумської області та ТОВ "Карма Трейдинг"; 3) визнати недійсною додаткову угоду № 3 від 19.10.2022 до договору про постачання електричної енергії споживачу № 10012022 УОКМР від 13.01.2022, укладеного між Управлінням освіти Конотопської міської ради Сумської області та ТОВ "Карма Трейдинг"; 4) визнати недійсною додаткову угоду № 7 від 27.01.2023 до договору про постачання електричної енергії споживачу № 10012022 УОКМР від 13.01.2022, укладеного між Управлінням освіти Конотопської міської ради Сумської області та ТОВ "Карма Трейдинг"; 5) стягнути з відповідача 669 793 грн 17 коп. безпідставно сплачених коштів. 
Ухвалою від 06.03.2025 Господарський суд Сумської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 920/318/25; призначив підготовче засідання з повідомленням сторін на 08.04.2025, 10:30; надав відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву; надав прокурору та позивачу семиденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання відповіді на відзив; надав відповідачу семиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечень.
Ухвала суду від 06.03.2025 доставлена до електронного кабінету відповідача 06.03.2025, що підтверджується довідкою Господарського суду Сумської області. 
11.03.2025 позивач подав заяву (вх. № 1040 від 11.03.2025), в якій просить суд розглядати справу без його участі; позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
21.03.2025 відповідач подав відзив на позовну заяву (вх. № 1241 від 24.03.2025), в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідач зазначає, що 13.01.2022 між позивачем та відповідачем було укладено договір про постачання електричної енергії споживачу № 10012022УОКМР. Під час виконання вказаного договору за ініціативою відповідача, але за згодою сторін, було укладено декілька додаткових угод, що стосуються зміни ціни за одиницю товару та обсягів постачання електричної енергії. Додаткові угоди № 1-3, 7 укладались з урахуванням довідок про динаміку коливання (зростання) середньоринкових цін на електроенергію на ринку "на добу наперед", наданих Полтавською торгово-промисловою палатою. Щодо порушення сторонами при укладенні додаткових угод вимог ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", відповідач зазначає, що законодавець не обмежив будь-якими строками (періодичністю) можливість внесення сторонами договору про закупівлю електричної енергії змін до договору в частині збільшення ціни за одиницю товару. За умов коливання цін на товари (зокрема, електричну енергію) постачальник може ініціювати внесення змін щодо ціни за одиницю товару, втім, таке збільшення не має перевищувати 10% ціни за одиницю товару, встановленої у договорі або додаткових угодах до нього. Відповідно до листа Мінекономіки від 27.10.2016 №3302-06/34307-06 у залежності від коливання ціни товару на ринку сторони протягом дії договору про закупівлю можуть вносити зміни декілька разів в частині ціни за одиницю товару не більше 10 відсотків кожного разу з урахуванням попередніх змін, внесених до нього, сукупність яких може перевищувати 10 відсотків від ціни за одиницю товару, визначеної сторонами на момент укладення договору про закупівлю та за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної у договорі. З додатку до листа Мінекономіки від 24.11.2020 №3304-04/69987-06 вбачається, що норма п.2 ч.5 ст.41 Закону поширюється на договори про закупівлю, у разі якщо предметом закупівлі є товар. Під пропорційністю розуміється збільшення ціни саме на такий відсоток, на який відбулося коливання на ринку, але не більше ніж на 10 відсотків. У разі збільшення ціни має зменшуватися кількість товару. Розрахунок відсотків зміни ціни і кількості здійснюється у додатковій угоді від ціни договору, а у наступних додаткових угодах за потреби - від останньої зміни ціни та кількості. Укладені між сторонами додаткові угоди до договору повністю відповідають неведеним роз`ясненням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики, зокрема, з публічних закупівель.
31.03.2025 прокурор подав відповідь на відзив (вх. № 1375 від 31.03.2025), в якій просить суд позовні вимоги задовольнити повністю. Прокурор зазначає, що Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22 викладено правовий висновок щодо застосування п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі". Додаткова угода № 1 від 11.03.2022 укладена з порушенням п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" за відсутності коливання ціни на електроенергію на ринку в сторону збільшення, без належного документального підтвердження відповідачем факту коливання ціни на товар на ринку в сторону збільшення, без дослідження динаміки цін на ринку за період з моменту укладання основного договору і до внесення змін в нього. Надана відповідачем довідка фіксує лише ціни на ринку в окремо взятих два дні - 19.01.2022 та 26.01.2022. Також відповідач не довів, що коливання було для нього непрогнозованим і його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції. В самій довідці Полтавської ТПП від 17.02.2022 зазначено, що вона має інформаційний характер. Додаткова угода № 2 від 12.09.2022 укладена з порушенням п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" щодо законодавчо встановленого 10-ти відсоткового максимально можливого ліміту підвищення ціни в договорі протягом всього часу його дії; за відсутності коливання ціни на електроенергію на ринку в сторону збільшення; без належного документального підтвердження відповідачем факту коливання ціни на товар на ринку в сторону збільшення та без дослідження динаміки цін на ринку за період з моменту укладання основного договору і до внесення змін в нього. Відповідач не зазначив, що коливання було для нього непрогнозованим і його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції. При укладанні додаткової угоди № 3 від 19.10.2022 відповідачем документально не підтверджено зростання ціни на 18,89 % за вересень в цілому, а також порушено принцип пропорційності підвищення ціни в договорі в порівнянні з коливанням ціни на ринку. В листі Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 24.11.2020, на який посилається відповідач у відзиві, констатується, що внесення змін до договору про закупівлю у випадках, які передбачені Законом та умовами договору, має відбуватися шляхом укладення додаткової угоди, а також бути обґрунтованим та документально підтвердженим у спосіб, встановлений у договорі. Під пропорційністю розуміється збільшення ціни саме на такий відсоток, на який відбулося коливання на ринку, але не більше ніж на 10 відсотків. 
Ухвалою від 02.04.2025 господарський суд задовольнив заяву представника відповідача (вх. № 1797 від 02.04.2025) про участь у судовому засіданні у справі № 920/318/25 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
08.04.2025 відповідач подав клопотання (вх. № 1542 від 08.04.2025), в якому просить суд відкласти розгляд справи на інший день для подання ухвали про прийняття Великою Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24 до розгляду.
У судовому засіданні 08.04.2025, за участю прокурора та представника відповідача, суд постановив протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 01.05.2025, 12-00; протокольну ухвалу про забезпечення участі представника відповідача у судовому засіданні 01.05.2025 о 12 год. 00 хв. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС; протокольну ухвалу про повідомлення позивача про дату, час і місце судового засідання в порядку ст. 120 ГПК України.
01.05.2025 відповідач подав клопотання (вх. № 2516 від 01.05.2025), в якому просить суд на підставі п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України зупинити провадження у справі № 920/318/25 до набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі № 920/19/24. 
Ухвалою від 01.05.2025 господарський суд зупинив провадження у справі № 920/318/25 до перегляду судових рішень у справі № 920/19/24 в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду.
Постановою від 21.11.2025 у справі № 920/19/24 Велика Палата Верховного Суду касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетичне партнерство" залишила без задоволення; постанову Північного апеляційного господарського суду від 08 жовтня 2024 року та рішення Господарського суду Сумської області від 26 червня 2024 року у справі № 920/19/24 залишила без змін.
Ухвалою від 15.12.2025 господарський суд поновив провадження у справі № 920/318/25, призначив підготовче засідання з повідомленням сторін на 15.01.2026, 11:00, забезпечив участь представнику відповідача у судовому засіданні 15.01.2026 об 11 год. 00 хв. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.
У судовому засіданні 15.01.2026, за участю прокурора та представника відповідача, суд постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до розгляду по суті на 12.02.2026 об 11 год 30 хв; забезпечення участі представнику відповідача у судовому засіданні 12.02.2026 об 11 год. 30 хв. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.
28.01.2026 відповідач подав письмові пояснення щодо позовних вимог з урахуванням позиції Великої Палати Верховного Суду у постанові від 21.11.2025 у справі № 920/19/24, які у судовому засіданні 12.02.2026 прийняті судом до розгляду. 
Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подання доказів в обґрунтування своїх позицій по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарський суд, в межах наданих йому повноважень, створив належні умови для реалізації учасниками процесу своїх прав.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов таких висновків. 
13.01.2022, за результатами публічної закупівлі, між позивачем та відповідачем укладений договір про постачання електричної енергії споживачу № 10012022УОКМР, відповідно до умов якого Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.
Згідно з п. 3.1. договору початком постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднання, яка є додатком 1 до договору. 
За умовами п. 5.1 договору ціна договору становить 2 700 000 грн з ПДВ для 764 150 кВт/год.
Відповідно до комерційної пропозиції, що є додатком № 2 до договору, ціна (тариф) електричної енергії становить 3,5333 грн з ПДВ/1кВт. Спосіб оплати - післясплата до 10 числа місяця наступного за розрахунковим. Термін дії договору з 19.01.2022 до 31.12.2022, але до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. 
Відповідно до п. 13.7. договору істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, в тому числі: зміни ціни за одиницю товару не більше як на 10 відсотків у разі коливання цін такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі; зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу інфляції, зміни біржових котирувань або показників Platts, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в договорі про закупівлю; зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі".
11.03.2022 сторони уклали додаткову угоду № 1 до договору відповідно до якої змінили умови п. 1 комерційної пропозиції, у зв`язку зі зміною середньозважених цін електричної енергії в торговій зоні ОЕС України. З урахуванням змін фактична ціна (тариф) електричної енергії за 1 кВт/год становить 3,20432 грн без ПДВ (у ціну включена вартість послуг оператора системи передачі електричної енергії, що становить 0,34564 за 1 кВт/год електричної енергії, без урахування ПДВ). Додаткова угода набирає сили з моменту її підписання та розповсюджує свою силу на відносини сторін, що виникли з 19 січня 2022 року. 
Підставою для укладення додаткової угоди, відповідно до матеріалів справи, є лист Полтавської торгово-промислової палати від 17.02.2022 відповідачу про динаміку коливання (зростання) середньоринкових цін на електроенергію на ринку «на добу наперед» (торгова зона ОЕС) в порівнянні індексів цін станом на 19.01.2022 та 26.01.2022 (19.01.2022 - 2363,78 грн/Мвт*год без ПДВ, 26.01.2022 - 2790,25 грн/Мвт*год без ПДВ).
12.09.2022 сторони уклали додаткову угоду № 2 до договору відповідно до якої змінили умови п. 1 комерційної пропозиції, у зв`язку зі зміною середньозважених цін електричної енергії в торговій зоні ОЕС України. З урахуванням змін фактична ціна (тариф) електричної енергії за 1 кВт/год становить 3,49019 грн без ПДВ у період з 01.08.2022 до 10.08.2022, 3,80464 грн без ПДВ у період з 11.08.2022 до 31.08.2022 (у ціну включена вартість послуг оператора системи передачі електричної енергії, що становить 0,34564 за 1 кВт/год електричної енергії, без урахування ПДВ). Додаткова угода набирає сили з моменту її підписання та розповсюджує свою силу на відносини сторін, що виникли з 1 серпня 2022 року. 
Підставою для укладення додаткової угоди, відповідно до матеріалів справи, є повідомлення відповідача про коливання ціни на ринку електричної енергії від 11.09.2022 та лист Полтавської торгово-промислової палати від 02.09.2022 відповідачу про динаміку коливання (зростання) середньоринкових цін на електроенергію на ринку «на добу наперед» (торгова зона ОЕС) в порівнянні індексів цін у липні та серпні 2022 року (липень - 2554,71 грн/Мвт*год без ПДВ, 1 декада серпня - 2847,89 грн/Мвт*год без ПДВ; 01.08.2022 - 2649,41 грн/Мвт*год без ПДВ, 11.08.2022 - 2974,25 грн/Мвт*год без ПДВ).
19.10.2022 сторони уклали додаткову угоду № 3 до договору відповідно до якої змінили умови п. 1 комерційної пропозиції, у зв`язку зі зміною середньозважених цін електричної енергії в торговій зоні ОЕС України. З урахуванням змін фактична ціна (тариф) електричної енергії за 1 кВт/год становить 4,03293 грн без ПДВ у період з 01.09.2022 до 10.09.2022, 4,31317 грн без ПДВ у період з 11.09.2022 до 20.09.2022, 4,52345 грн без ПДВ у період з 21.09.2022 до 30.09.2022 (у ціну включена вартість послуг оператора системи передачі електричної енергії, що становить 0,34564 за 1 кВт/год електричної енергії, без урахування ПДВ). Додаткова угода набирає сили з моменту її підписання та розповсюджує свою силу на відносини сторін, що виникли з 1 вересня 2022 року. 
Підставою для укладення додаткової угоди, відповідно до матеріалів справи, є лист Полтавської торгово-промислової палати від 12.10.2022 відповідачу про динаміку коливання (зростання) середньоринкових цін на електроенергію на ринку «на добу наперед» (торгова зона ОЕС) в порівнянні індексів цін у серпні та вересні 2022 року (серпень - 2864,08 грн/Мвт*год без ПДВ, 1 декада вересня - 3066,93 грн/Мвт*год без ПДВ; 01.09.2022 - 2886,95 грн/Мвт*год без ПДВ, 11.09.2022 - 3127,19 грн/Мвт*год без ПДВ; 11.09.2022 - 3127,19 грн/Мвт*год без ПДВ, 21.09.2022 - 3303,46 грн/Мвт*год без ПДВ).
30.12.2022 сторони уклали додаткову угоду № 5 до договору згідно з якою продовжили термін дії договору до 31.01.2023.
26.01.2023 сторони уклали додаткову угоду № 6 до договору згідно з якою на підставі п. 6 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» збільшили суму договору до 3 240 000 з ПДВ для 916 980 кВт/год. 
27.01.2023 сторони уклали додаткову угоду № 7 до договору відповідно до якої змінили умови п. 1 комерційної пропозиції, у зв`язку з ухваленням постанови № 1788 від 21.12.2022 «Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії НЕК «Укренерго». З урахуванням змін фактична ціна (тариф) електричної енергії за 1 кВт/год становить 4,76906 грн без ПДВ у період з 01.01.2023 до 31.01.2023 (у ціну включена вартість послуг оператора системи передачі електричної енергії, що становить 0,38028 за 1 кВт/год електричної енергії, без урахування ПДВ). Додаткова угода набирає сили з моменту її підписання та розповсюджує свою силу на відносини сторін, що виникли з 1 січня 2023 року.
Згідно з додатковими угодами № 8 від 31.01.2023, № 9 від 31.01.2023 сторони зменшили суму договору до 2 879 947 грн 53 коп. 
Відповідно до актів за січень 2022 року - січень 2023 року відповідач передав позивачу електричну енергію у кількості 652717 кВт/год. за ціною, що визначена згідно з додатковими угодами № 1,2,3,7 загальною вартістю 2 978 670 грн 65 коп. Позивач здійснив оплату електричної енергії за актами в повному обсязі, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями, звітом про виконання договору.
Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно із частиною першою статті 628, статтею 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.
Згідно з частиною першою статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
Згідно із частинами третьою, четвертою статті 653 ЦК України у разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни договору, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з частиною першою статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Частиною третьою статті 215 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені у статті 203 Цивільного кодексу України, відповідно до якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх і непрацездатних дітей.
Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади встановлює Закон України "Про публічні закупівлі" (далі - Закон).
Відповідно до ст. 5 Закону закупівлі здійснюються за такими принципами: 1) добросовісна конкуренція серед учасників; 2) максимальна економія, ефективність та пропорційність; 3) відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; 4) недискримінація учасників та рівне ставлення до них; 5) об`єктивне та неупереджене визначення переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі; 6) запобігання корупційним діям і зловживанням.
Згідно з частиною 4 статті 41 Закону умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції / пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та / або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції / пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.
Передбачена частиною 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" можливість змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10% має на меті запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника.
Передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10 %. Обмеження 10 % застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод).
Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13 квітня 2023 року у cправі № 908/653/22.
Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду у постанові від 24 січня 2024 року у справі № 922/2321/22 щодо застосування пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається. Зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у випадку зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, в порядку статті 652 ЦК України, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
У будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.
В іншому випадку не досягається мета Закону, яка полягає в забезпеченні ефективного та прозорого здійснення закупівель, створенні конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобіганні проявам корупції в цій сфері та розвитку добросовісної конкуренції, оскільки продавці з метою перемоги можуть під час проведення процедури закупівлі пропонувати ціну товару, яка нижча за ринкову, а в подальшому, після укладення договору про закупівлю, вимагати збільшити цю ціну, мотивуючи коливаннями ціни такого товару на ринку.
Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду у постанові від 21 листопада 2025 року у справі № 920/19/24 положення пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII у редакції Закону № 1530-ХІ не містять змін щодо максимально можливого збільшення розміру ціни за одиницю товару, погодженої сторонами договору закупівлі, визначеної попередньою редакцією цієї норми на рівні не більше 10 %. У будь-якому випадку загальний розмір збільшення ціни не може перевищувати 10 % ціни, встановленої в договорі закупівлі.
Філологічне тлумачення пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII свідчить, що зміна істотних умов договору про закупівлю після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі допускається лише у випадках, прямо передбачених цією нормою. Одним із цих випадків є збільшення ціни товару, але за умови, що таке збільшення не може перевищувати нормативно визначеного відсоткового значення суми, встановленої в договорі про закупівлю, яке у пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII унормовано на рівні не більше 10 %.
До того ж визначене законодавцем відсоткове значення обмеження суми є граничним (пороговим) і відповідний ліміт зміни ціни слід враховувати при кожному внесенні змін до договору про закупівлю, а не застосовувати щоразу до кожного окремого випадку внесення змін. Іншими словами, це означає, що сукупне значення збільшення ціни при послідовних змінах до договору (у разі коливання ціни товару на ринку) не може перевищувати нормативно закріпленого 10 % значення для зміни ціни, визначеної в договорі про закупівлю.
Отже, норми пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII визначають правила внесення змін до договору про закупівлю без проведення нової процедури закупівлі, зокрема, надаючи можливість внесення цих змін у разі збільшення ціни товару, однак за умови, що сукупне значення збільшення ціни при послідовних змінах до договору не повинне перевищувати нормативно визначеного граничного (порогового) відсоткового значення суми, визначеної в договорі про закупівлю, а не застосовуватися щоразу до кожного окремого випадку внесення змін. Такі послідовні зміни не повинні спрямовуватися на ухиляння від виконання положень цієї норми Закону № 922-VIII.
Інший підхід до розуміння положень пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, який передбачає щоразу з кожним внесення змін можливість збільшення ціни договору до 10 %, тобто можливість необмеженого збільшення ціни (понад 10 % ціни договору закупівлі) при незмінному загальному розмірі суми закупівлі, може призвести до нівелювання мети законодавчого регулювання процедур закупівлі, адже відкриває шлях до маніпулювання учасниками загальною вартістю пропозицій, внаслідок чого відкривається можливість під час процедури усунути конкурентів, запропонувавши найнижчу ціну, та після укладення договору підвищити ціну до рівня економічно обґрунтованої.
Укладення додаткових угод до договору про закупівлю щодо зміни ціни на товар із урахуванням подібного підходу спотворюватиме результати торгів та зводитиме нанівець економію, яку було отримано під час підписання договору, та, як наслідок, робитиме результат закупівлі невизначеним й зумовлюватиме неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та статтею 5 Закону № 922-VIII.
Окрім того, збільшення ціни може призвести до того, що кількість товарів настільки зменшиться, що виконання договору закупівлі в такому обсязі не відповідатиме господарській меті укладення замовником договору закупівлі.
До того ж застосування підходу, який передбачає можливість збільшувати ціну за одиницю товару більше ніж на 10 % пропорційно збільшенню ціни товару на ринку, у разі коливання ціни цього товару, спотворюватиме принцип добросовісної конкуренції серед учасників.
Велика Палата Верховного Суду, з урахуванням наведеного вище аналізу нормативного припису пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, беручи до уваги усталену та послідовну судову практику, вважає, що зміна тлумачення зазначеної норми та запровадження протилежного підходу щодо можливості неодноразового збільшення ціни товару на 10 % при кожному внесенні змін до договору про закупівлю більше нагадує власне зміну цієї норми та, як наслідок, порушуватиме принцип правової визначеності.
Крім цього, кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених у ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо (див. постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13 жовтня 2020 року у справі № 912/1580/18, від 02 грудня 2020 року у справі № 913/368/19, від 11 травня 2023 року у справі № 910/17520/21).
Тобто сам факт збільшення ціни товару на ринку не обов`язково тягне підвищення ціни на аналогічний товар, який є предметом договору.
При зверненні до замовника з пропозиціями підвищити ціну постачальник має обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по ціні, запропонованій замовнику на тендері, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним. Крім того, постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).
Як коливання ціни необхідно розуміти зміну за певний період часу ціни товару на ринку чи то в сторону зменшення, чи в сторону збільшення. І таке коливання має відбуватись саме в період укладання договору і до внесення відповідних змін до нього.
На підтвердження факту коливання ціни на товар, у документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена діюча ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почали змінюватися ціни на ринку, - як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявність коливання).
Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження.
Суд встановив, що підставою для укладення додаткової угоди № 1 від 11.03.2022 (збільшення ціни в межах 10 %), що діє з 19.01.2022, був лист Полтавської торгово-промислової палати від 17.02.2022 відповідачу про динаміку коливання (зростання) середньоринкових цін на електроенергію на ринку «на добу наперед» (торгова зона ОЕС) в порівнянні індексів цін станом на 19.01.2022 та 26.01.2022: 19.01.2022 - 2363,78 грн/Мвт*год без ПДВ, 26.01.2022 - 2790,25 грн/Мвт*год без ПДВ.
Відповідач звертаючись до позивача з пропозицією внести відповідні зміни до договору, що будуть діяти з 19.01.2022, не обґрунтував періодів, за які здійснювалося порівняння цін, лист торгово-промислової палати не підтверджує наявність коливання ціни електроенергії в порівняні з моментом укладення договору та моментом звернення постачальника з пропозицією внести зміни до договору в частині збільшення ціни на одиницю товару.
Договір був укладений між сторонами 13.01.2022; ціна за одиницю товару 1 кВт/год з ПДВ на цю дату за умовами комерційної пропозиції визначена в сумі 3,5333 грн.
Водночас середньозважена ціна за одиницю товару станом на 19.01.2022 з ПДВ - 2836,54 грн/Мвт*год, станом на 26.01.2022 з ПДВ - 3384,3 грн/Мвт*год. 
Жодного коливання ціни у бік збільшення з дати укладення договору не відбулося, ціна станом на 19.01.2022 була меншою, ніж визначена у договорі. 
За цих обставин суд дійшов висновку, що додаткова угода № 1 до договору, за умовами якої підвищено ціну за одиницю товару за відсутності підтвердженого факту коливання (зростання) ціни на ринку на дату укладення додаткової угоди порівняно з ціною на дату укладення договору, суперечить положенням пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону.
Додатковими угодами №2, 3 ціна за одиницю товару збільшена більше ніж на 10 % від ціни, визначеної в договорі про закупівлю, що суперечить положенням п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі". Крім цього, таке збільшення відбулось без належного документального підтвердження підстав. 
Підставою для укладення додаткової угоди № 2 від 12.09.2022, що діє з 01.08.2022, є лист Полтавської торгово-промислової палати від 02.09.2022 відповідачу про динаміку коливання (зростання) середньоринкових цін на електроенергію на ринку «на добу наперед» (торгова зона ОЕС) в порівнянні індексів цін у липні та серпні 2022 року (липень - 2554,71 грн/Мвт*год без ПДВ, 1 декада серпня - 2847,89 грн/Мвт*год без ПДВ; 01.08.2022 - 2649,41 грн/Мвт*год без ПДВ, 11.08.2022 - 2974,25 грн/Мвт*год без ПДВ).
Підставою для укладення додаткової угоди № 3 від 19.10.2022, що діє з 01.09.2022, є лист Полтавської торгово-промислової палати від 12.10.2022 відповідачу про динаміку коливання (зростання) середньоринкових цін на електроенергію на ринку «на добу наперед» (торгова зона ОЕС) в порівнянні індексів цін у серпні та вересні 2022 року (серпень - 2864,08 грн/Мвт*год без ПДВ, 1 декада вересня - 3066,93 грн/Мвт*год без ПДВ; 01.09.2022 - 2886,95 грн/Мвт*год без ПДВ, 11.09.2022 - 3127,19 грн/Мвт*год без ПДВ; 11.09.2022 - 3127,19 грн/Мвт*год без ПДВ, 21.09.2022 - 3303,46 грн/Мвт*год без ПДВ).
Відповідач не обґрунтував періодів, за які здійснювалося порівняння цін, листи торгово-промислової палати не підтверджують наявність коливання ціни електроенергії в порівняні з моментом укладення договору та моментом звернення постачальника з пропозицією внести зміни до договору в частині збільшення ціни на одиницю товару.
Внаслідок укладення додаткових угод № 2, 3 ціна за одиницю товару була збільшена більше ніж на 50 % від ціни узгодженої у договорі. 
Перемога у тендері (закупівля за державні кошти) та укладення договору з однією ціною та її подальше підвищення більш як на 50% шляхом так званого «каскадного» укладення додаткових угод, є нечесною і недобросовісною діловою практикою, а укладання спірних угод у цьому випадку фактично призвело до нівелювання результатів відкритих торгів.
З урахуванням зазначених обставин, зокрема збільшення ціни товару більше ніж на 10 % всупереч положенням п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", без належного документального підтвердження підстав для збільшення, суд вважає вимоги прокурора щодо визнання недійсними додаткових угод № 1 від 11.03.2022, № 2 від 12.09.2022, № 3 від 19.10.2022 до договору про постачання електричної енергії споживачу № 10012022 УОКМР від 13.01.2022 правомірними обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. 
Суд встановив, що відповідно до додаткової угоди № 7 від 27.01.2023 сторони змінили умови п. 1 комерційної пропозиції, у зв`язку з ухваленням постанови № 1788 від 21.12.2022 «Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії НЕК «Укренерго».
Водночас, ціна збільшена не тільки у зв`язку зі збільшенням тарифу на вартість послуг оператора системи передачі електричної енергії, що становить 0,38028 грн за 1 кВт/год електричної енергії, без урахування ПДВ.
Остання, узгоджена сторонами ціна (тариф) електричної енергії за 1 кВт/год (згідно з додатковою угодою № 3, яку суд визнає недійсною), становила 4,52345 грн без ПДВ і у цю ціну включена вартість послуг оператора системи передачі електричної енергії, що становить 0,34564 за 1 кВт/год електричної енергії, без урахування ПДВ). 
З урахуванням збільшення вартості послуг оператора системи передачі електричної енергії, що становить 0,38028 грн за 1 кВт/год електричної енергії без ПДВ, ціна мала становити 4,55809 грн без ПДВ. 
Однак, відповідно до додаткової угоди № 7 фактична ціна (тариф) електричної енергії за 1 кВт/год становить 4,76906 грн без ПДВ.
Жодних підстав для збільшення ціни на 0,21097 грн. без ПДВ не вказано, таке підвищення жодним чином не обґрунтоване. 
За відсутності жодних передбачених договором та ст. 41 Закону підстав для збільшення ціни за одиницю товару на 0,21097 грн. без ПДВ, фактичне збільшення ціни без належного документального підтвердження, суд дійшов висновку, що додаткова угода № 7 в цій частині суперечить положенням ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", тому підлягає визнанню недійсною.
В частині збільшення ціни за одиницю товару у зв`язку зі збільшенням вартості тарифу на послуги з передачі електричної енергії НЕК «Укренерго» додаткова угода № 7 укладена з дотриманням вимог Закону (п. 7 ч. 5 ст. 41 Закону) та умов договору (п. 13.7.), тому у задоволенні позову щодо визнання угоди недійсною в цій частині суд відмовляє. 
Тобто, позовні вимоги прокурора підлягають частковому задоволенню щодо додаткової угоди № 7 від 27.01.2023 шляхом визнання її недійсною в частині, що не пов`язана зі збільшенням вартості тарифу на послуги з передачі електричної енергії НЕК «Укренерго».
Посилання відповідача на роз`яснення Міністерства економіки України, викладене в листах від 27.10.2026 № 3302-06/34307-06, від 24.11.2020 № 3304-04/69987-06 суд не приймає, оскільки позиція Міністерства економіки України, викладена в листах, не є нормативно-правовим актом і тому не створювала та не створює для осіб жодних прав чи обов`язків щодо дотримання визначеної у них інформації (див. постанову об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 червня 2021 року у справі № 927/491/19).
Також суд не приймає посилання відповідача на підпункт 2 пункту 19 постанови Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 2022 р. № 1178 в редакції постанови № 1067 від 01.09.2025, оскільки спірні відносини у справі виникли до внесення відповідних змін. 
Згідно із частиною першою статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.
Оскільки додаткові угоди № 1,2,3 та 7 (в частині, що не пов`язана зі збільшенням вартості тарифу на послуги з передачі електричної енергії НЕК «Укренерго») є недійсними та не породжують правових наслідків, правовідносини між позивачем та відповідачем щодо ціни електричної енергії, поставленої за договором, мали регулюватись положеннями договору, а з 01.01.2023 - з урахуванням зміни ціни через збільшення вартості послуг оператора системи передачі електричної енергії, що становить 0,38028 грн за 1 кВт/год електричної енергії.
Суд встановив, що за електричну енергію передану за актами у періоді січень 2022 року - січень 2023 року за ціною згідно з додатковими угодами № 1, 2, 3, 7, позивач розрахувався, сплативши відповідачу кошти в загальній сумі 2 978 670 грн 65 коп., що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. 
Виходячи з ціни за одиницю електричної енергії, обумовленої сторонами у договорі (3,5333 грн з ПДВ), ціни за одиницю електричної енергії з урахуванням збільшення вартості послуг оператора системи передачі електричної енергії, що становить 0,38028 грн за 1 кВт/год електричної енергії з 01.01.2023 (3574,87 грн з ПДВ) позивач повинен був сплатити відповідачу за спожиту електричну енергію 2308877 грн 48 коп.
Таким чином, грошові кошти в сумі 669793 грн 17 коп. є такими, що були безпідставно одержані відповідачем, підстава їх набуття відпала, а тому відповідач зобов`язаний їх повернути позивачу, що відповідає приписам статей 216, 1212 ЦК України.
За викладених обставин суд задовольняє позовні вимоги шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 669 793 грн 17 коп.
Відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України витрати прокуратури по сплаті судового збору покладаються на відповідача.
Керуючись ст. 2, 13, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати недійсними додаткові угоди № 1 від 11.03.2022, № 2 від 12.09.2022, № 3 від 19.10.2022 до договору про постачання електричної енергії споживачу № 10012022 УОКМР від 13.01.2022, укладеного між Управлінням освіти Конотопської міської ради Сумської області (вул. Дудаєва Джохара, буд. 12, м. Конотоп, Сумська область, 41600, код ЄДРПОУ 02147902) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Карма Трейдинг" (вул. Європейська, буд. 20а, м. Полтава, 36000, код ЄДРПОУ 43700106).

3. Визнати недійсною додаткову угоду № 7 від 27.01.2023 до договору про постачання електричної енергії споживачу № 10012022 УОКМР від 13.01.2022, укладеного між Управлінням освіти Конотопської міської ради Сумської області (вул. Дудаєва Джохара, буд. 12, м. Конотоп, Сумська область, 41600, код ЄДРПОУ 02147902) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Карма Трейдинг" (вул. Європейська, буд. 20а, м. Полтава, 36000, код ЄДРПОУ 43700106) в частині збільшення ціни за одиницю товару, що не пов`язана зі збільшенням вартості тарифу на послуги з передачі електричної енергії.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Карма Трейдинг" (вул. Європейська, буд. 20а, м. Полтава, 36000, код ЄДРПОУ 43700106) на користь Управління освіти Конотопської міської ради Сумської області (вул. Дудаєва Джохара, буд. 12, м. Конотоп, Сумська область, 41600, код ЄДРПОУ 02147902) 669793 грн 17 коп.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Карма Трейдинг" (вул. Європейська, буд. 20а, м. Полтава, 36000, код ЄДРПОУ 43700106) на користь Сумської обласної прокуратури (вул. Г.Кондратьєва, буд. 33, м. Суми, код ЄДРПОУ 03527891) 17727 грн 12 коп. витрат по сплаті судового збору.

6. У задоволенні позову в іншій частині - відмовити.

7. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

8. Відповідно до ст. 241, 256, 257 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складене та підписане суддею 02.03.2026 (у період з 23.02.2026 до 27.02.2026 суддя Вдовенко Д.В. перебувала на навчанні).

Суддя	Д.В. Вдовенко