Справа № 643/20325/25
Провадження № 2/643/2252/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2026   м. Харків
Салтівський районний суд міста Харкова в складі:
головуючого - судді Семенової Я.Ю.,
за участю секретаря судового засідання - Кашуби Ю.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , поданою в особі представника – адвоката Петренко Катерини Дмитрівни до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -
у с т а н о в и в :

Стислий зміст позовних вимог та доводів позивача
Позивач ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Петренко К.Д. через підсистему «Електронний суд» звернулася до Салтівського районного суду міста Харкова з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову та до повноліття дитини.
В обґрунтування пред`явлених позовних вимог посилалася, що 18.09.2021 вони з відповідачем зареєстрували шлюб, який було розірвано рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05.09.2024. Зазначила, що у шлюбі у них з відповідачем народився син – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Посилалася, що з часу припинення шлюбних відносин відповідач не здійснює утримання дитини, тому вона вимушена звернутися до суду з вказаним позовом. Зазначила, що відповідач має фінансову можливість сплачувати аліменти на утримання сина у заявленому розмірі, оскільки батько дитини є працездатним. Зауважила, що відповідач іншим особам аліменти не виплачує, матеріальну допомогу на утримання дитини надавати може, оскільки є особою працездатного віку без будь-яких вад здоров`я. Зазначила, що вона разом з сином виїхала за межі України та наразі вони проживають за адресою: АДРЕСА_1 .
Аргументи учасників справи
Відповідач процесуальним правом на подання відзиву на позов не скористався. 
Рух справи
Салтівський районний суд міста Харкова ухвалою від 19 листопада 2025 року залишив без руху позовну заяву ОСОБА_1 , установив позивачу строк для усунення недоліків - 10 днів з дня вручення даної ухвали про залишення заяви без руху.
Салтівський районний суд міста Харкова ухвалою від 02 грудня 2025 року продовжив ОСОБА_1 процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви, надавши строк - 5 (п`ять) днів з дня вручення копії ухвали.
Салтівський районний суд міста Харкова ухвалою від 09 грудня 2025 року відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначив судове засідання.
Суддя Салтівського районного суду міста Харкова Семенова Я.Ю. з 25 грудня 2025 року по 16 січня 2026 року включно перебувала у щорічній основній відпустці, з 19 січня 2026 року по 03 квітня 2026 року включно – на лікарняному.
Участь у справі сторін та інших учасників справи
Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином та своєчасно, від представника позивача – адвоката Петренко К.Д. 16 березня 2026 року через підсистему «Електронний суд» надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, у поданій заяві позовні вимоги підтримали в повному обсязі. 
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, 20 січня 2026 року через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. У поданій заяві проти задоволення позовних вимог не заперечував. 
За правилами п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи сторін, від яких надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності.
Ураховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 18 вересня 2021 року, 18 вересня 2021 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , про що складено актовий запис за №4215. Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини – « ОСОБА_5 » (а.с. 14).
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05 вересня 2024 року шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 18 вересня 2021 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис №4215, розірвано. Прізвище ОСОБА_1 залишено без змін. Рішення набрало законної сили 08 листопада 2024 року (а.с. 19-21).
У шлюбі у сторін народився син – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Новобаварським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) складено актовий запис №271, та що знаходить своє підтвердження копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 05 липня 2022 року Новобаварським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (а.с. 18).
Згідно з довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб з Реєстру територіальної громади міста Харкова ОСОБА_1 перебуває на реєстраційному обліку за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 26).
Обставина того, що малолітня дитина сторін проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 не оспорюється відповідачем у справі.
Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду
Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За правилами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
За змістом ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.
Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному Кодексі України.
Положеннями ст. 150 СК України унормовано обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Статтею 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
За змістом ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Положеннями ч. 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Правилами ч. 1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
За правилами ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
За правилами ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Аналогічна норма закріплена в положеннях п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України.
З наведених вимог законодавства убачається, що аліменти на утримання однієї дитини у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, є мінімальним гарантованим розміром аліментів.
Як установлено судом, малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом зі своєю матір`ю та знаходиться на її утриманні. Зазначені обставини не спростовані відповідачем під час судового розгляду. Відповідачем в ході розгляду справи не надано суду доказів щодо наявності на його утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків. Докази, які свідчать про наявність підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину в матеріалах справи відсутні.
З огляду на те, що вимогами сімейного законодавства унормовано, що дитина має право на отримання матеріальної допомоги з боку обох батьків, відповідач у повному обсязі визнав позовні вимоги позивачки, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача ОСОБА_3 аліментів на утримання малолітнього сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 16 листопада 2025 року і до досягнення дитиною повноліття, підлягають задоволенню.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Розподіл судових витрат
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача в дохід держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору з у розмірі 968,96 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 430 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 , поданий в особі представника – адвоката Петренко Катерини Дмитрівни до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини – задовольнити повністю.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 17 листопада 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.
Рішення про стягнення аліментів у межах суми виплати за один місяць підлягає негайному виконанню.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок. 
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової карти платника податків: НОМЕР_3 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_2 ;
відповідач – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової карти платника податків: НОМЕР_4 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_3 .
Повне судове рішення складено 07 квітня 2026 року. 

Суддя : Я.Ю. Семенова