ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

24 лютого 2026 року  місто Чернівці справа №2-98/11
провадження №22-ц/822/402/26
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Судді-доповідача Височанської Н.К., 
Суддів: Кулянди М.І., Одинака О.О.
за участю секретаря судових засідань Факас А.В.
учасники справи:
заявник – Товариство з обмеженою відповідальністю «Командор фінанс груп»,
боржник – ОСОБА_1 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Командор фінанс груп» на ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівців від 09 січня 2026 року по цивільній справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Командор фінанс груп» про заміну стягувача у виконавчому провадженні, головуючий в суді першої інстанції суддя Смотрицький В.Г.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У листопаді 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Командор фінанс груп» (далі по тексту ТОВ «Командор фінанс груп») звернулося до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні.
Посилалося на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 грудня 2011 року у справі № 2-98/2011 стягнуто заборгованість із ОСОБА_2 на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» шляхом звернення стягнення на предмети іпотеки, зокрема квартири, що належать ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , із реалізацією їх через прилюдні торги в межах виконавчого провадження. 
На виконання зазначеного рішення суду видано виконавчі листи та відкрито виконавчі провадження, у тому числі виконавче провадження ВП № 65747462, боржником у якому є ОСОБА_1 . 
У подальшому ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24 червня 2020 року замінено сторону виконавчого провадження — первісного стягувача ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на його правонаступника ТОВ «Кредитні ініціативи». 
07 листопада 2025 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «КОМАНДОР ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу, відповідно до якого до ТОВ «КОМАНДОР ФІНАНС ГРУП» перейшли права вимоги за договором про іпотечний кредит №2899 від 03 листопада 2005 року. 
Крім того, 14 листопада 2025 року між зазначеними товариствами укладено та нотаріально посвідчено договір відступлення прав вимоги за іпотечним договором, укладеним в забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором.
Таким чином, внаслідок укладення договорів факторингу та відступлення прав вимоги, до ТОВ «КОМАНДОР ФІНАНС ГРУП» перейшли всі права стягувача за вказаним судовим рішенням, у зв`язку з чим заявник просить замінити стягувача ТОВ «Кредитні ініціативи» на ТОВ «КОМАНДОР ФІНАНС ГРУП» у виконавчому провадженні ВП №65747462.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівців від 09 січня 2026 року в задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Командор фінанс груп» про заміну стягувача у виконавчому провадженні відмовлено.
Повний текст ухвали складено судом 14 січня 2026 року.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, товариство з обмеженою відповідальністю «Командор фінанс груп» подало апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду, в якій просило ухвалу суду скасувати та вимоги заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні задовольнити повністю.
В апеляційній скарзі наводить обставини та підстави для задоволення вимог заяви, які викладені в заяві та додатково мотивує апеляційну скаргу тим, що, згідно з правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду від 10 вересня 2025 року у справі №369/13444/20: договір відступлення/цесії може бути укладений і після рішення суду, і це є підставою для заміни стягувача у виконавчому документі/провадженні; при розгляді заяви суд має з`ясувати наявність і чинність права вимоги у первісного кредитора на момент відступлення, але не підміняти це надмірними формальними вимогами до “формулювань” договору; неважливо, як сторони назвали джерело зобов`язання (правочин чи судове рішення) - природа зобов`язання не змінюється.
У пунктах 81 та 101 згаданої Постанови ВП ВС зазначено, що незалежно від того, як сторони договору відступлення права вимоги охарактеризували (найменували) зобов`язання: як таке, що належить первісному кредиторові на підставі правочину, чи таке, що випливає із судового рішення, яким вирішено спір, пов`язаний з виконанням правочину, - ця обставина не змінює правової природи зобов`язання, у зв`язку із чим укладення договору цесії після ухвалення судового рішення так само має наслідком заміну сторони у матеріальних правовідносинах.
Також, слід врахувати правові позиції висловлені Верховним Судом, зокрема: постанову КЦС ВС від 22 вересня 2025 року у справі № 496/6639/13-ц; постанову ВП ВС від 25 червня 2025 року у справі №761/382/21.
У постанові КЦС ВС 22 вересня 2025 року у справі № 496/6639/13-ц, в якій йдеться про іпотеку/майнового поручителя та спадкоємця Верховний Суд погодився з необхідністю заміни боржника-майнового поручителя його спадкоємцем у виконавчому провадженні в частині звернення стягнення на предмет іпотеки.
Так, Шевченківський районний суд м. Чернівців зазначив, що у договорах фігурує іпотекодавець ОСОБА_3 , а боржник у виконавчому провадженні — ОСОБА_1 , і з цього зробив висновок, що нема переходу права вимоги до ОСОБА_1 .
Однак, згадана практика ВС (496/6639/13-ц) висловлює іншу позицію: у виконанні рішення про звернення стягнення на іпотеку ключове – доля предмета іпотеки та правонаступництво власника/майнового поручителя, а не тотожність первісного іпотекодавця та особи, яка стала боржником у ВП через спадкування.
У постанові ВП ВС (761/382/21), в якій вказано, що саме майно, а не іпотекодавець є гарантом, спадкоємець відповідає в межах вартості предмета іпотеки.
Вважає, що суд першої інстанції фактично ототожнив право вимоги до позичальника і право звернення стягнення на іпотеку (майнову відповідальність власника/спадкоємця) та зробив формальний висновок, що нема вимоги до ОСОБА_1 . Натомість, ВП ВС зазначає протилежне та вказує, що у таких правовідносинах визначальним є предмет іпотеки, а спадкоємець лише набуває статус внаслідок правонаступництва.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду 
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 грудня 2011 року, яке змінено рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 23 лютого 2012 року у справі №2-98/2011 стягнуто із ОСОБА_2 на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» заборгованість в сумі 107 971,09 доларів США, 21980,16 грн. за кредитним договором від 18 листопада 2005 року шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , яка складається з трьох житлових кімнат загальною площею 65,9 кв.м., в тому числі житловою площею 42,7 кв.м., що належить ОСОБА_2 , з початковою ціною предметів іпотеки в розмірі 186 850,00 грн., а також шляхом звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_2 , яка складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 66,7 кв.м., в тому числі житловою 40,3 кв.м., що належить ОСОБА_1 , за початковою ціною в розмірі 303000,00 грн., із продажем квартир через прилюдні торги в рамках виконавчого провадження. Також стягнуто судові витрати у розмірі 212,76 доларів США та 120,00 грн. витрат за ІТЗ розгляду цивільної справи (том 1 а.с.143-147, 188-192).
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 24 червня 2020 року замінено сторону виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчих листів по рішенню Шевченківського районного суду м.Чернівців від 05 грудня 2011 року про стягнення із ОСОБА_2 на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в сумі 107 971,09 доларів США, 21980,16 грн. та судові витрати у розмірі 212,76 доларів США та 120,00 грн. витрат за ІТЗ розгляду цивільної справи, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , та квартиру АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 на Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (том 2, а.с.39-40).
На виконання рішення Шевченківського районного суду м. Чернівців від 05 грудня 2011 року у справі №2-98/2011 видано виконавчий лист, згідно з яким боржником є ОСОБА_1 (том 2, а.с.49) та постановою від 09 червня 2021 року відкрито виконавче провадження ВП №65747462 по його виконанню (том 2, а.с.50).
07 листопада 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОМАНДОР ФІНАНС ГРУП» (Фактор), укладено Договір факторингу (том 2, а.с.51-53).
Підпунктом 1.1. договору передбачено, що в порядку та на умовах, визначених цим договором, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт зобов`язується відступити факторові свої права грошової вимоги до боржників за договором про іпотечний кредит №2899 від 03.11.2005р., що укладений між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) та громадянином України ОСОБА_2 , надалі іменуються «Основний договір», за яким ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло всіх прав кредитора, на підставі Договору відступлення прав вимоги, укладеного «17» грудня 2012 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та Публічним акціонерним товариством «Акціонерний Комерційний промислово-інвестиційний банк» (правонаступник Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку (закрите акціонерне товариство)).
За Основним договором відступаються наступні права:
- право вимоги повернення заборгованості за основною сумою кредиту відповідно до Основного договору в сумі 92650,00 доларів США, що за офіційно встановленим курсом НБУ на дату укладення цього договору становить 3 899 045,54 гривень;
- право вимоги сплати процентів за користування кредитом в розмірі, встановленому Основним договором нарахованих та несплачених станом на дату підписання цього Договору в сумі 167 188,04 доларів США, що за офіційно встановленим курсом НБУ на дату укладення цього договору становить 7035 874, 60 гривень, а також право вимоги сплати процентів за користування кредитом, нарахованих в майбутньому;
- право вимоги сплати пені в суму 14409 276,21 гривень (п.п.1.2 Договору).
На підставі цього Договору до Фактора переходять також права (в тому числі права іпотекодержателя) за договорами, що укладені в забезпечення виконання зобов`язань Боржника за Основними договорами, зокрема права, що виникають з: Іпотечного договору, що укладений між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) та ОСОБА_3 (п.п.1.4 Договору).
Згідно з додатковим договором до Договору факторингу від 07 листопада 2025 року сторони погодили, що фактор зобов`язаний передати в розпорядження клієнту грошові кошти в розмірі не менше ніж 420 836,00 гривень без ПДВ, шляхом перерахування коштів на рахунок № НОМЕР_1 в АТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" до 14 листопада 2025 року включно (том 2, а.с.54).
14 листопада 2025 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» (цедент) та ТОВ «КОМАНДОР ФІНАНС ГРУП» (цесіонарій) укладено договір відступлення прав за іпотечним договором, згідно якого цедент передає, а цесіонарій приймає всі права за Іпотечним договором, який посвідчений Баланом Р.Б., приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу 18 листопада 2005 року в реєстрі за №9726, зі змінами, що укладений між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) та громадянином України ОСОБА_3 , що укладений в забезпечення виконання зобов`язань громадянина України ОСОБА_2 (Реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) за Договором про іпотечний кредит №2899 від 03 листопада 2005 року, включаючи всі зміни та додаткові угоди до нього, за яким Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» набуло всіх прав кредитора, на підставі Договору про передачу прав за договорами забезпечення, укладеного «17» грудня 2012 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та Публічним акціонерним товариством «Акціонерний Комерційний промислово-інвестиційний банк» (правонаступник Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку (закрите акціонерне товариство)), посвідченого Кирик О.Л., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 17 грудня 2012 року в реєстрі за №1423 (том 1, а.с.55-56).
Матеріали справи містять копію свідоцтва про смерть ОСОБА_3 (том 1, а.с.35) та копію свідоцтва про право на спадщину за законом, згідно з яким спадкоємцем в цілій частці майна ОСОБА_3 є його дружина ОСОБА_1 (том 1, а.с.36).

Щодо можливості розгляду справи за відсутності сторін
У судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином у встановленому законом порядку, про поважність причин неявки суд не повідомили (том 2 а.с.104-112).
Зокрема, заявник ТОВ «Командор фінанс груп» та їх представник ОСОБА_4 були повідомлені в електронному кабінеті системи «Електронний Суд», про що свідчать довідки про доставку електронного документу (том 2 а.с.107-108). 
Боржниця ОСОБА_1 була повідомлена шляхом направлення їй судової повістки засобами поштового зв`язку за зареєстрованою адресою проживання, однак конверт з судовою повісткою повернутий до Чернівецького апеляційного суду з довідкою Укрпошти «Причина повернення: адресат відсутній за вказаною адресою» (том 2 а.с.112).
Днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України).
Згідно із статтею 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 15 лютого 2024 року у справі №755/20287/21.
Також, якщо належним чином повідомлені сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.
Такий висновок узгоджується з постановами Верховного Суду від 02 жовтня 2024 року в справі № 757/61314/18-ц, від 17 липня 2024 року в справі № 182/3021/21, від 25 червня 2024 року в справі № 496/5051/19 та інших.
Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Отже, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Мотиви, з яких виходив апеляційний суд та застосовані норми права 
Відповідно до частин першої, другої, четвертої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відмовляючи в задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні, суд першої інстанції прийшов до висновків, що заявник не довів належними та допустимими доказами наявність права вимоги у ТОВ «КОМАНДОР ФІНАНС ГРУП» до боржника - ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №65747462. У договорі факторингу від 07 листопада 2025 року та договорі відступлення прав за іпотечним договором від 14 листопада 2025 року відсутні посилання на перехід права вимоги до ОСОБА_1 . Крім того до фактора перейшли права (в тому числі права іпотекодержателя) за іпотечним договором, що укладений між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) та ОСОБА_3 .
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції не відповідає зазначеним вище вимогам цивільного процесуального законодавства України.
У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (частини перша та друга статті 442 ЦПК України). Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п`ята статті 442 ЦПК України).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з положеннями статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.
Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступника законної сили судового рішення з усіма правовими наслідками – незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі №2-7763/10 зроблено висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін.
Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.
Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та
випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України. Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку
з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку
із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони
у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення
та перехід її прав та обов`язків до іншої особи – правонаступника. Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.
Законодавець не ототожнює «процесуальне правонаступництво» і «заміну сторони виконавчого провадження», оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті ЦПК України – 55 та 442 відповідно. Також це опосередковано випливає зі змісту пункту 28 частини першої статті 353 ЦПК України, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватись скарги окремо від рішення суду.
На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження.
Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених
статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва
у виконавчому провадженні, застосовуються разом з правилами
статті 55 ЦПК України.
Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України.
Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.
Вчинення правочинів, наслідком яких є заміна особи в окремому зобов`язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги),
є різновидом переходу до особи прав у матеріальних правовідносинах. Унаслідок такої заміни кредитора в матеріальному правовідношенні відбувається його заміна на іншу особу і в процесуальних правовідношеннях у визначених законом випадках. Зокрема, у процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій.
Подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2022 року у справі № 34/425.
У справі, яка переглядається ТОВ «Командор фінанс груп» просило суд замінити сторону виконавчому провадженні, зокрема замінити стягувача ТОВ «Кредитні ініціативи» на ТОВ «КОМАНДОР ФІНАНС ГРУП» у виконавчому провадженні №65747462.
Так, встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 грудня 2011 року, яке змінено рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 23 лютого 2012 року у справі №2-98/2011 стягнуто із ОСОБА_2 на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» заборгованість в сумі 107 971,09 доларів США, 21980,16 грн. за кредитним договором від 18 листопада 2005 року шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , яка складається з трьох житлових кімнат загальною площею 65,9 кв.м., в тому числі житловою площею 42,7 кв.м., що належить ОСОБА_2 , з початковою ціною предметів іпотеки в розмірі 186 850,00 грн., а також шляхом звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_2 , яка складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 66,7 кв.м., в тому числі житловою 40,3 кв.м., що належить ОСОБА_1 , за початковою ціною в розмірі 303000,00 грн., із продажем квартир через прилюдні торги в рамках виконавчого провадження. Також стягнуто судові витрати у розмірі 212,76 доларів США та 120,00 грн. витрат за ІТЗ розгляду цивільної справи.
Рішеннями судів встановлено та підтверджено матеріалами справи, що у зв`язку із смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 майнового поручителя ОСОБА_3 , майно, що є предметом іпотеки, успадкувала його дружина – відповідачка ОСОБА_1 , про що отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 18 грудня 2008 року.
Вказаними рішеннями суду першої та апеляційної інстанції був зроблений висновок про те, що відповідно до вимог ст.23 Закону України «Про іпотеку» до ОСОБА_1 набула статусу іпотекодавця, а тому набула всі права та обов`язки за іпотечним договором в тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття нею права власності на предмет іпотеки. А тому суди дійшли висновку щодо відповідальності відповідачки ОСОБА_1 за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки.
Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
За наслідками розгляду справи 21 березня 2012 року було виписано два виконавчих листи, в одному із яких боржником зазначений ОСОБА_2 , а в іншому боржником зазначена ОСОБА_1 (т.1 а.с.208, т.2 а.с.15).
17 грудня 2012 року між ПАТ «Промінвестбанк» та ТзОВ «Кредитні ініціативи» був укладений договір відступлення прав вимоги, відповідно до п.2.2 якого внаслідок передачі (відступлення) Кредитного портфеля за цим договором, новий кредитор набуває усіх прав вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення, включно з правом вимагати від позичальників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань, правом на звернення стягнення за зобов`язаннями позичальників на заставне майно, та іншими правами вимоги за кредитними договорами забезпечення (т.2 а.с.3-14).
До вказаного договору відступлення прав вимоги був складений додаток 1, який є невід`ємною частиною договору, відповідно до якого до нового кредитора перейшло права вимоги за договором про іпотечний кредит №2899 від 03 листопада 2005 року, укладеним між ПАТ «Промінвестбанк» та ОСОБА_2 , та іпотечним договором №9726 від 18 листопада 2005 року, укладеним між ПАТ «Промінвестбанк» та ОСОБА_3 (т.2 а.с.14).
Отже, внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора (стягувача) за кредитним договором та договорами іпотеки.
24 червня 2020 року ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці було замінено сторону виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчих листів по рішенню Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 грудня 2011 року про стягнення із ОСОБА_2 на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в загальній сумі 107 971,09 доларів США, 21980,16 грн. та судові витрати у розмірі 212,76 доларів США та 120,00 грн. витрат на ІТЗ розгляду цивільної справи, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартири АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_2 та квартиру АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 на ТзОВ «Кредитні ініціативи» (т.2 а.с.39-40).
09 червня 2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюком К.О. було відкрито виконавче провадження №65747462 по боржнику ОСОБА_1 (а.с.50).
07 листопада 2025 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Командор фінанс груп» був укладений договір факторингу, відповідно до якого останньому були відступлені права вимоги за договором про іпотечний кредит №2899 від 03.11.2005 року, що укладений між ПАТ «Промінвестбанк» та ОСОБА_2 (т.2 а.с.51-56).
Згідно п.1.4 договору факторингу на підставі цього договору до фактора переходять також права (в тому числі права іпотекодержателя) за договорами, що укладені в забезпечення виконання зобов`язань боржника за основними договорами, зокрема права, що виникають з іпотечного договору, що укладений між ПАТ «Промінвестбанк» та ОСОБА_3 18.11.2005 року.
Оскільки рішення суду про звернення стягнення на належний майновому поручителю предмет іпотеки та про стягнення судових витрат набрало законної сили та не було виконаним, правонаступниця після смерті майнового поручителя прийняла у спадщину предмет іпотеки, товариство звернулося із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні, яке не було закінченим, обґрунтованими є доводи про необхідність заміни стягувача (кредитора) у виконавчому провадженні його правонаступником.
Суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, внаслідок чого прийшов до помилкового висновку про відмову в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Щодо розподілу судових витрат
Статтею 382 ЦПК України передбачено, що постанова суду апеляційної інстанції складається, в тому числі із нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення.
Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
За подання апеляційної скарги Акціонерне товариство «Командор фінанс груп» сплатило судовий збір у розмірі 3328 грн. (том 2 а.с.92).
Ураховуючи висновки апеляційного суду, скасування ухвали суду першої інстанції, відповідно до частин першої та другої статті 141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Командор фінанс груп» підлягає стягненню сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3328 грн.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково та ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції слід скасувати а заяву задовольнити.
Керуючись ст. ст. 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Командор фінанс груп» задовольнити.
Ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівців від 09 січня 2026 року скасувати та постановити нове рішення, яким вимоги заяви задовольнити.
Замінити стягувача у виконавчому провадженні №65747462 – Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на правонаступника – Товариство з обмеженою відповідальністю «Командор фінанс груп» щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого Шевченківським районним судом м. Чернівців від 21 березня 2012 року.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Командор фінанс груп» судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 3328 (три тисячі триста двадцять вісім) гривень.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено судом 24 лютого 2026 року.
Суддя-доповідач:   Н.К. Височанська
Судді: М.І. Кулянда
О.О. Одинак