ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

Додаткова постанова
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2026 року м. Дніпро Справа № 912/2179/24 

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя: Чус О.В. (доповідач),
судді: Дармін М.О., Кощеєв І.М.
розглянувши в порядку письмового провадження клопотання Кетрисанівської сільської ради про стягнення витрат на надання правничої допомоги у справі №912/2179/24
за позовом Бобринецької міської ради
до: відповідача-1 Кропивницької районної ради,
відповідача-2 Бобринецької районної ради,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Кетрисанівська сільська рада Кропивницького району Кіровоградської області
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій, 

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 30.10.2024, у даній справі, позовні вимоги задоволено частково. Визнано незаконною бездіяльність Кропивницької районної ради щодо невиконання зобов`язання з передачі у комунальну власність територіальної громади Бобринецької міської ради нежитлової будівлі (реєстраційний номер 470731235208), яка знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Кропивницький район, м. Бобринець, вул. Миколаївська, буд. 51. Зобов`язано Кропивницьку районну раду (25014, м. Кропивницький, вул. Дарвіна, буд. 25; ідентифікаційний номер 24745502) прийняти рішення про передачу нежитлової будівлі з реєстраційним номером 470731235208, яка знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Кропивницький район, м. Бобринець, вул. Миколаївська, буд. 51, у комунальну власність Бобринецької міської територіальної громади, тобто Бобринецькій міській раді (27200, Кіровоградська область, Кропивницький район, м. Бобринець, вул. Незалежності, буд. 80; ідентифікаційний номер 04055239). Стягнуто з Кропивницької районної ради (25014, м. Кропивницький, вул. Дарвіна, буд. 25; ідентифікаційний номер 24745502) на користь Бобринецької міської ради (27200, Кіровоградська область, Кропивницький район, м. Бобринець, вул. Незалежності, буд. 80; ідентифікаційний номер 04055239) - 3028 грн компенсації по сплаті судового збору. У задоволенні позовних вимог, які спрямовані до Бобринецької районної ради відмовлено.
Не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами звернулися Кропивницька районна рада та Кетрисанівська сільська рада, в яких просили рішення Господарського суду Кіровоградської області від 30.10.2024 у справі №912/2179/24 скасувати; ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
01.05.2025, до закінчення судових дебатів у справі, з використанням системи “Електронний суд”, Кетрисанівська сільська рада звернулася до Центрального апеляційного господарського суду із клопотанням про стягнення витрат на надання правничої допомоги, в якому просить стягнути з Позивача на користь Кетрисанівської сільської ради 20 000 грн. у складі судових витрат на оплату професійної правничої допомоги.
На підтвердження понесених витрат Кетрисанівська сільська рада надала наступні копії документів (т. 2, а.с. 4-8):
- Договір №52/24 про надання правничої допомоги від 27.11.2024;
- Додаткова угода №1 від 27.11.2024 до Договору;
- Додаткова угода від 21.11.2024 про призначення адвоката до Договору №52/24;
- Акт про надання правничої допомоги;
- платіжна інструкція №02/12/2024 від 03.12.2024 на суму 20 000 грн.
05.05.2025 від Бобринецької міської ради до ЦАГС надійшло клопотання, в якому просить: 
- врахувати сумніви міської ради щодо достовірності доданого до клопотання про стягнення витрат на надання правничої допомоги від 01.05.2025 доказу – Додаткової угоди №1 про встановлення Ціни Договору до Договору №52/24 про надання правничої допомоги від 27 листопада 2024 року у справі №912/2802/24;
- врахувати сумніви міської ради щодо достовірності доданого до клопотання про стягнення витрат на надання правничої допомоги від 01.05.2025 доказу – Додаткової угоди про призначення Адвоката до Договору №52/24 про надання правничої допомоги від 27.11.2023 у справі №912/2802/24;
- врахувати сумніви міської ради щодо достовірності доданого до клопотання про стягнення витрат на надання правничої допомоги від 01.05.2025 доказу – Акта про надання правничої допомоги без номера, дати та місця складення;
- відмовити у задоволенні клопотання Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області про стягнення витрат на надання правничої допомоги від 01.05.2025.
Зазначене клопотання Бобринецької міської ради обґрунтоване, зокрема, посиланням на висновок Верховного Суду у справі №922/2604/20, де вказано, що «… відсутність документального підтвердження надання правничої допомоги (договору надання правничої допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акту прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесенних витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності». Також, позивач зауважує, що апеляційна скарга підготовлена Кетрисанівською сільською радою та підписана Кетрисанівським сільським головою Віктором Поліщуком 08.11.2024, тобто, до виникнення між Кетрисанівською сільською радою і МАО «РАДА» правовідносин на підставі Договору №52/24 від 27.11.2024. 
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 03.12.2025 у справі №912/2179/24 залучено Кетрисанівську сільську раду Кропивницького району Кіровоградської області до участі у справі № 912/2179/24 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів; апеляційні скарги Кропивницької районної ради та Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 30.10.2024 у справі № 912/2179/24 – задоволено; рішення Господарського суду Кіровоградської області від 30.10.2024 у справі № 912/2179/24 скасовано; ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 29.01.2026 призначено розгляд клопотання Кетрисанівської сільської ради про стягнення витрат на надання правничої допомоги у справі №912/2179/24 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.
Згідно з п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).
Згідно зі ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до матеріалів справи, на необхідності компенсації судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених в суді апеляційної інстанції, Кетрисанівською сільською радою заявлено до закінчення судових дебатів у справі, у клопотанні про стягнення витрат на надання правничої допомоги №б/н від 01.05.2025, до якого надано докази понесення таких витрат (т. 2, а.с. 1-9).
Таким чином, заявником дотримано положення ч. 8 ст. 129, ч. 1 ст. 221 ГПК України.
Відповідно до ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, за його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).
З аналізу вищевикладеного слідує, що для включення всієї суми гонорару до відшкодування за рахунок іншої сторони, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені до відшкодування, з урахуванням того, чи були такі витрати здійснені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час і неспівмірність порівняно з ринковими цінами. Здійснюючи розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу між сторонами спору, господарський суд має враховувати результат розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні як клієнту послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи.
При цьому, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
За змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
У постанові від 12.01.2023 Верховний Суд у справі № 908/2702/21 вказав, що здійснивши правовий аналіз норм статей 126, 129 ГПК України, суд дійшов висновку, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони; 2) з власної ініціативи, не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України (а саме пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно із попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).
Тобто, критерії, визначені ч. 4 ст. 126 ГПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами ч. 4 ст. 129 цього Кодексу. Водночас, критерії, визначені ч. 5 ст. 129 ГПК України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Розглянувши клопотання Кетрисанівської сільської ради про стягнення витрат на надання правничої допомоги, понесених в суді апеляційної інстанції у справі № 912/2179/24, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для його задоволення, враховуючи наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, між Кетрисанівською сільською радою (Замовник) та Міжнародним адвокатським об`єднанням “Рада” (Виконавець) було укладено Договір №52/24 про надання правничої допомоги від 27.11.2024, відповідно до п. 3.1 якого Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується надавати йому Правничу допомогу, яка складається з окремих доручень про надання правничої допомоги, місце та орган виконання доручення, характер справи, визначається додатковими угодами до Договору.
Обсяг прав та повноважень Адвоката, обмеження щодо їх вчинення, визначаються Сторонами у додаткових угодах до Договору про надання окремого виду Правничої допомоги залежно від змісту доручення (п. 5.2. Договору).
Результати Правничої допомоги оформляються Актом та є підставою для нарахування Гонорару. В Акті зазначається Гонорар та/або Винагорода, фактичні витрати Виконавця, які не включаються в Гонорар (п. 6.3 Договору).
Ціна Договору визначається Сторонами в додатковій угоді до Договору за результатами фактично наданої Виконавцем Правничої допомоги (п. 7.1 Договору).
Договір підписано сторонами, підписи скріплені печатками.
Як вбачається із Додаткової угоди №1 від 27.11.2024 про встановлення Ціни Договору до Договору № 52/24 про надання правничої допомоги від 27.11.2024 у справі № 912/2802/24, Сторони уклали цю додаткову угоду №1 про те, що відповідно до умов Договору Виконавець надав Замовнику наступну Правничу допомогу на суму 20 000 грн.
Додаткова угода підписана сторонами, підписи скріплені печатками.
Зі змісту Додаткової угоди про призначення адвоката від 21.11.2024 до Договору №52/24 про надання правничої допомоги від 27.11.2023 у справі № 912/2802/24 слідує, що угода стосується представництва інтересів замовника у справі № 912/2802/24 в суді касаційної інстанції.
Відповідно до Акта про надання правничої допомоги, який є Додатком до Договору про надання правничої допомоги № 52/24 від « 27» листопада 2024 року, Виконавець надав Замовнику наступну правничу допомогу: представництво інтересів у суді першої інстанції по справі №912/2802/24 на загальну суму 20 000 грн. 
Акт підписано сторонами без зауважень, підписи скріплені печатками.
Колегія суддів констатує, що надані Кетрисанівською сільською радою докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції не стосуються цієї справи – №912/2179/24, оскільки у вищенаведених документах (зокрема, Додаткова угода №1 про встановлення Ціни Договору, акт про надання правничої допомоги) наявна вказівка на справу №912/2802/24.
У контексті зазначеного, колегія суддів ураховує постанову Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, де зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Отже, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації.
Дослідивши надані Кетрисанівською сільською радою докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, керуючись ст. 86 ГПК України, ураховуючи заперечення позивача, апеляційний господарський суд висновує, що такі докази не є належними до цієї справи 912/2179/24.
У пункті 30 постанови Верховного Суду від 20.07.2021 у справі № 922/2604/20, на яку також посилається позивач, зроблено висновок, що відсутність документального підтвердження надання правничої допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акта прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності.
Відтак, відсутність документального підтвердження надання Кетрисанівській сільській раді правничої допомоги в суді апеляційної інстанції у справі №912/2179/24 є підставою для відмови у задоволенні клопотання Кетрисанівської сільської ради про стягнення витрат на надання правничої допомоги №б/н від 01.05.2025, у зв`язку з недоведеністю їх наявності.
Додатково, колегія суддів зазначає, що апеляційна скарга Кетрисанівської сільської ради датована та направлена засобом поштового зв`язку до Центрального апеляційного господарського суду 08.11.2024, водночас, договір про надання правничої допомоги №52/24 укладений 27.11.2024.
Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 244 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання Кетрисанівської сільської ради про стягнення витрат на надання правничої допомоги у справі №912/2179/24 – відмовити.
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом строків, передбачених ст. 288 ГПК України.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя М.О. Дармін

Суддя І.М. Кощеєв