Справа № 188/2724/25 
Провадження № 2/188/1212/2026 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2026 року  Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі :
головуючого судді Місюри К.В.
при секретарі Бібіковій В.В.
розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Алчевської міської ради Луганської області про визнання права власності на спадкове майно
В С Т А Н О В И В :
Позивач звертається до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно у зв`язку з наступним.
03.06.2025 року постановою державного нотаріуса П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Львівської області Поточняк Олександру Михайловичу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що залишилася після смерті ОСОБА_2 , а саме на житловий будинок , місце розташування якого : АДРЕСА_1 .
25.02.2004 року ОСОБА_2 склала заповіт , на момент складення якого заповідала все своє майно , у тому числі і житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 . Відповідно до технічного паспорту на вищевказаний будинок, його власником зазначено ОСОБА_2 . Документом , підтверджуючим набуття права власності вказано договір купівлі – продажу від 27.09.1977р. № 2-4899. Також в технічному паспорті містяться відомості про реєстровий номер правової реєстрації -№ 5312. Разом з тим , в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав власності на нерухоме майно відомості про реєстрацію права власності на вказаний житловий будинок за ОСОБА_2 відсутні. Отримати відповідні відомості в Бюро технічної інвентаризації неможливо у зв`язку з тимчасовою окупацією м. Алчевськ. У зв`язку з вищевикладеними обставинами позивач вимушений був звернутися до суду. 
Позивач в судове засідання не з`явився , надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовну заяву повністю підтримує та просить визнати за ним право власності на спадкове майно.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився , про час та місце слухання справи належним чином повідомлений .
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав .
Судом встановлено , що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . За життя, а саме 25.02.2004 року вона склала заповіт , на момент складення якого заповідала все своє майно , у тому числі і житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 . 
Позивач ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав у встановленому законом порядку, та 03.06.2025 року постановою державного нотаріуса П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Львівської області Поточняк Олександру Михайловичу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що залишилася після смерті ОСОБА_2 , а саме на житловий будинок , місце розташування якого : АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю реєстрації майна в державному реєстрі речових прав.
Відповідно до технічного паспорту на вищевказаний будинок, його власником зазначено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Документом , підтверджуючим набуття права власності вказано договір купівлі – продажу від 27.09.1977р. № 2-4899. Також в технічному паспорті містяться відомості про реєстровий номер правової реєстрації -№ 5312. Разом з тим , в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав власності на нерухоме майно відомості про реєстрацію права власності на вказаний житловий будинок за ОСОБА_2 відсутні. Оскільки на даний час м.Алчевськ Луганської області знаходиться на території тимчасово ОСОБА_3 , отримати відповідні відомості в Бюро технічної інвентаризації неможливо. 
Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. 
Згідно з п.1.12 глави 10 Порядку вчинення нотаріусами України затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 (в редакції, яка діяла на час смерті спадкодавця) місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. 
Позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом померлої ОСОБА_2 в розумінні статті 71 Закону України "Про міжнародне приватне право", якою визначено, що спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні - правом України.

Отже, враховуючи вказані обставини, слід дійти до висновку про те, що єдиним спадкоємцем на отриманням спадщини померлої ОСОБА_2 , розташованої на території України, є ОСОБА_1 .
Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.
Статтею 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист. 
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до частини першої статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Згідно з частиною першою статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Способами захисту суб`єктивних прав є закріплені законом матеріально правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника ( пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16).
При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо.
Таким чином, ОСОБА_1 , є громадянином України, спадщину після смерті спадкодавця фактично прийняв, але не може розпоряджатися даним майном у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та неможливості їх оформлення через органи нотаріату.
Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. 
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач надав достатню кількість доказів на підтвердження своїх вимог та належним чином обґрунтував свій позов. 
На підставі викладеного , керуючись ст.ст. ст 4,12, 23,76-82, 136, 247, 265 ЦПК України, ст.ст.328,392 , 1268 ЦК України , суд –
В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 до Алчевської міської ради Луганської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити .
Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності, на житловий будинок , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 61,5 кв. м., житловою площею 42,6 кв. м., з господарськими спорудами: літня кухня, вбиральня, забори, водогін , замощення, у порядку спадкування за заповітом. 
У порядку ст. 136 ЦПК України звільнити відповідача від сплати судових витрат. 
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.  
 Суддя 	  К. В. Місюра