РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2026 року 	справа № 580/1060/26 	
	м. Черкаси 	

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі:
головуючого – судді Янківської В.П.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС в Черкаській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,
встановив:
04 лютого 2026 року до суду з позовною заявою звернулось Головне управління Державної податкової служби у Черкаській області з адміністративним позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача податковий борг в сумі 102923,26 грн.
В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що відповідач порушив вимоги Податкового кодексу України внаслідок чого має непогашений податковий борг перед бюджетом у сумі 102923,26 грн.
Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 06.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити. В обгрунтування своєї позиції зокрема зазначив, що податкові повідомлення-рішення на підставі яких виник податковий борг вона та члені її сім`ї не отримували. Крім того зазначила, що відповідач не довів правильність розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не надав рішень місцевої ради про ставки податку.
Представником позивача подано до суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якому просить позов задовольнити повністю. 
Відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу у порядку письмового провадження.
Дослідивши подані суду письмові докази, доводи сторін, викладені у позовній заяві та відзиві на позовну заяву, суд встановив таке.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Черкаській області, має непогашений податковий борг перед бюджетом в сумі 102923,26 грн, з наступних видів податку:
1. З податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (ТГ м. Корсунь- Шевченківський) в сумі 2297,22 грн, що виник на підставі наступних документів:
- податкового повідомлення-рішення від 17.04.2023 №0030984-2408-2314 по строку сплати 27.02.2024 на суму 1196,00 грн. (з урахуванням сплати 349,60 грн. недоїмка становить 846,40 грн:); 
- податкового повідомлення-рішення від 14.06.2024 №0696995-2408-2314- ІЇА71080170000080118 по строку сплати 22.12.2024 на суму 1232,80 грн.
Пеня нарахована відповідно до ст. 129 ПК України, становить 218,02 грн.
2. З податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (ТГ с. Селище) в сумі 78321,74 грн, що виник на підставі наступних документів:
- податкового повідомлення-рішення від 23.08.2022 №0804625-2408-2314 по строку сплати 03.12.2022 на суму 25374,00 грн;
- податкового повідомлення-рішення від 23.08.2022 №0804626-2408-2314 по строку сплати 03.12.2022 на суму 6568,20 грн;
- податкового повідомлення-рішення від 23.08.2022 №0804627-2408-2314 по строку сплати 03.12.2022 на суму 9045,00 гри.;
податкового повідомлення-рішення від 11.12.2023 №0652628-2408-2314- UA71020250000078192 по строку сплати 26.02.2024 на суму 11859,25 грн.;
податкового повідомлення-рішення від 11.12.2023 №0652629-2408-2314- UA71020250000078192 по строку сплати 26.02.2024 на суму 8982,19 грн;
- податкового повідомлення-рішення від 17.04.2023 №0030980-2408-2314 по строку сплати 27.02.2024 на суму 16493,10 грн.
3. З податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості в сумі 22304,30 грн., що виник па підставі наступних документів:
податкового повідомлення-рішення від 14.06.2024 №0696996-2408-2314- UA1020250000078192 по строку сплати 22.12.2024 на суму 22304,30 грн.
Станом на час звернення до суду вказана заборгованість є непогашеною.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить з такого.
Згідно зі ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах встановлених законом.
Відповідно до п. 15.1 ст.15 Податкового кодексу України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Згідно з п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Пунктом 36.1 статті 36 Податкового кодексу України визначено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи (п. 36.5 ст. 36 Податкового кодексу України).
Виконанням податкового обов`язку, згідно з п. 38.1 ст. 38 Податкового кодексу України, є сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Як встановлено судом, за відповідачем виник податковий борг на підставі узгоджених рішень контролюючого органу.
Так, відповідно до підпункту 53.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.
Згідно з п. 56.1 статті 56 Податкового кодексу України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
Згідно п. 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.
При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Стаття 57 Податкового кодексу України визначає строки сплати податкового зобов`язання.
Пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.
Згідно з пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Відповідач у відзиві заперечує факт отримання ним податкових повідомлень-рішень, у зв`язку з чим вважає заборгованість неузгодженою, крім того, посилається на те, що повідомлення-рішення складені з порушенням, оскільки відповідач не довів правильність розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не надав рішень місцевої ради про ставки податку.
Проте, суд не надає оцінку зазначеним доводам відповідача, оскільки питання щодо правомірності податкових повідомлень-рішень, на підставі яких виник податковий борг, заявлений до стягнення у цьому позові, не входить до предмета доказування у даній справі.
За визначенням підпункту 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Відповідно до п. 59.4 ст. 59 Податкового кодексу України, податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Згідно п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Як вбачається з матеріалів справи, податковим органом на податкову адресу відповідача направлялась податкова вимога форми «Ф» від 09.05.2023 №0004910-1305-2300, про те, що сума податкового боргу платника податків станом на 08.03.2023 становить 41974,20.
Станом на час розгляду справи доказів оскарження зазначеної податкової вимоги, її скасування або відкликання, або ж її виконання відповідачем суду не надано.
У якості доказів надіслання відповідачу податкової вимоги форми «Ф» від 13.01.2021 року №1006-13 позивач надав до суду рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення трек номер 2070201825941.
Статтею 42 Податкового кодексу України визначений порядок листування платників податків та контролюючих органів.
Зокрема, у відповідності з п. 42.1 ст. 42 Податкового кодексу України, податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.
Згідно з п. 42.5 ст. 42 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).
У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
На вимогу платника податків, який отримав документ в електронній формі, контролюючий орган надає такому платнику податків відповідний документ у паперовій формі протягом трьох робочих днів з дня надходження відповідної вимоги (у паперовій або електронній формі) платника податків.
З урахуванням наведених вище положень п. 42.5 ст. 42 Податкового кодексу України, суд виходить із того, що податкова вимога вважається врученою відповідачу.
У відповідності з п. 95.1, п. 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Судом встановлено, що позивачем додержані вищенаведені вимоги Податкового кодексу України.
Згідно з п. 41.4 ст. 41 Податкового кодексу України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.
Відповідно до п. 87.11 ст. 87 Податкового кодексу України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджено існування за відповідачем податкового боргу у розмірі 102923,26 грн. доказів самостійної його сплати відповідачем до суду не надано, відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.
Необхідно зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи, що позивач звільнений від оплати судового збору, а відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 2, 90, 139, 242-246, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
вирішив:
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) податковий борг на користь бюджету в сумі 102923 (сто дві тисячі дев`ятсот двадцять три) грн 26 коп.
Копію рішення направити учасникам справи.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя 	Валентина ЯНКІВСЬКА