Справа № 208/11975/25
Провадження № 2/209/317/26

РІШЕННЯ
Іменем України

04 березня 2026 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд міста Кам`янського Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Шендрика К.Л.,
за участі секретаря Драгунцевої С.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАКТОР П" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
в с т а н о в и в:
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором, а також судові витрати. 
На обґрунтування позову зазначено, що 25 липня 2020 року між ТОВ "СЕНС КРЕДИТ" та відповідачем було укладено кредитний договір № 021/00791/07/20, на підставі якої відповідачу було надано кредитні кошти в розмірі 16500 грн. на строк 12 місяців, а відповідач зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування кредитом. Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 45681,72 грн., яка складається з: залишку суми кредиту – 16500 грн., залишку процентів за користування кредитом - 29181,72 грн. 30 червня 2021 року між ТОВ "СЕНС КРЕДИТ" та ТОВ "ФАКТОР П" було укладено договір факторингу № 23-ФП-СК-202106, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором відповідача. Таким чином, ТОВ «ФАКТОР П» набуло статусу кредитора за кредитним договором № 021/00791/07/20 від 25 липня 2020 року. 
08 жовтня 2025 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідач подав відзив на позов, у якому зазначив, що, як вбачається з матеріалів справи, за кредитним договором № 021/00791/07/20, який було укладено з ТОВ "СЕНС КРЕДИТ" 25 липня 2020 року, він отримав кредит в розмірі 16500 грн. Згідно розрахунку заборгованості, складеного позивачем, станом на 29 липня 2025 року сума боргу відповідача становила 45681,72 грн., з яких: 16500 грн. - сума кредиту, 29181,72 грн. - проценти за користування кредитом. Так, вимоги про стягнення відсотків він визнає частково, оскільки розмір, заявлений позивачем до стягнення, є очевидно не пропорційним сумі кредиту та не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності, а також приписам п. 5 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів». Позивач, як фінансова установа, скориставшись його необізнаністю, діючи з порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги діючого законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах, які він не міг оцінити належно. Крім того, участь у договорі споживача, як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем непропорційно великих відсотків за прострочення повернення кредиту. Просить суд зменшити суму відсотків до суми заборгованості по тілу кредиту та позовні вимоги ТОВ «Фактор П» до нього про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково та стягнути з нього заборгованість за кредитним договором № 021/00791/07/20 від 25 липня 2020 року у загальному розмірі 33000 грн., з яких: сума кредиту - 16500 грн., проценти за користування кредитом - 16500 грн., а в іншій частині позовних вимог відмовити.
Представниця позивача ОСОБА_2 подала відповідь на відзив, у якій не погоджується із твердженнями відповідача, вважає їх необґрунтованими та безпідставними оскільки заборгованість відповідача була розрахована відповідно до умов кредитного договору та чинного законодавства і відповідачем не надано ані обґрунтування щодо незгоди з розрахунком заборгованості, ані контррозрахунку, а виключно зазначається така незгода. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
На підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу за наявними у справі матеріалами.
В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного:
Судом встановлено, що 25 липня 2020 року між ТОВ "СЕНС КРЕДИТ" та відповідачем було укладено кредитний договір № 021/00791/07/20, за умовами якого відповідачу було надано кредит в розмірі 16500 грн. на строк 12 місяців, а відповідач зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 257,3148 % річних, що підтверджується копією кредитного договору з додатками, правилами надання коштів у позику, видатковим касовим ордером, заявою на видачу кредиту (а.с. 9-10, 12, 20-24), а також визнається відповідачем. 
Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. 
Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Згідно ст. 625 та ст. 1052 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та у разі невиконання ним обов`язків, встановлених договором позики, позикодавець (позивач) має право вимагати від відповідача дострокового повернення позики та сплати належних йому процентів.
30 червня 2021 року між ТОВ "СЕНС КРЕДИТ" та ТОВ "ФАКТОР П" укладено договір факторингу № 23ФП-СК-202106, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитними договорами, що підтверджується копією договору факторингу з додатками, актом приймання-передачі документів (а.с. 14-15, 19).
Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно зі ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно ч. 1 ст. 1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.
Судом встановлено, що у додатку 1 до договору факторингу № 23ФП-СК-202106 від 30 червня 2021 року (а.с. 14-15) зазначено про передачу кредитної справи ОСОБА_1 за договором № 021/00791/07/20, однак відсутні відомості про дату укладення договору та розмір заборгованості (прав вимоги), який ТОВ "Сенс Кредит" відступає на користь ТОВ "ФАКТОР П". 
У додатку 2 до договору факторингу № 23ФП-СК-202106 від 30 червня 2021 року (а.с. 16), у якому містяться відомості про кредитні договори, за якими відступлено права вимоги (із зазначенням розміру заборгованості), взагалі відсутні відомості щодо кредитного договору № 021/00791/07/20 від 25 липня 2020 року, укладеного між ТОВ «СЕНС КРЕДИТ» і ОСОБА_1 . 
У постановах Верховного Суду від 02 листопада 2021 року № 905/306/17, від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі № 5026/886/2012 викладено висновки, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.
Позивачем до суду не надано доказів на підтвердження оплати за договором факторингу № 23ФП-СК-202106 від 30 червня 2021 року.
Виходячи з викладеного, надавши належну оцінку наявним у справі доказам, у їх сукупності, приймаючи до уваги недоведеність набуття ТОВ "ФАКТОР П" прав вимоги за кредитним договором № 021/00791/07/20 від 25 липня 2020 року, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову у зв`язку з недоведеністю позовних вимог.
Європейський суд з прав людини вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. 
Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року). 
Керуючись ст. ст. 3, 12, 76, 78, 141, 247, 263-265, 274, 279, 354 ЦПК України, суд -
у х в а л и в:
У задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАКТОР П" (ЄДРПОУ 41921531, юридична адреса: 01042, м. Київ, вул. Дмитра Дорошенка, 18 ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості – відмовити. 
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.Л.Шендрик