номер провадження справи 19/8/26

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2026 Справа № 908/268/26
м.Запоріжжя Запорізької області 
Господарський суд Запорізької області у складі судді Давиденко І.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу
за позовом Комунального підприємства «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання №7» (69032, м. Запоріжжя, пр-т Металургів, буд.11, ідентифікаційний код 05478717)
до відповідача Лобко Ірини Юріївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 

без виклику учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява (вх. № 373/08-07/26 від 04.02.2026) Комунального підприємства «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання №7» до Лобко Ірини Юріївни про стягнення 151 108,29 грн заборгованості, з яких: 129 437,88 грн - заборгованість зі сплати орендної плати за період з 01.08.2023 р. по 31.12.2025 року, 13 183,85 грн - інфляційні втрати, 4 495,24 грн - 3% річних, 3 991,32 грн – штраф.
Позов обґрунтовано приписами ст. ст. 525, 526, 530, 625 Цивільного кодексу України, ст.17 Законом України «Про оренду державного та комунального майна» та мотивовано не виконанням відповідачем своїх зобов`язань по внесенню щомісячних платежів за договором за період з 01.08.2023 по 31.12.2025. 
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 04.02.2026, здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/268/26 та визначено до розгляду судді Давиденко І.В.
Оскільки предметом спору у даній справі є стягнення з відповідача суми в розмірі 129 437,88 грн, справа не відноситься до визначеного ч. 4 ст. 247 ГПК України виключного переліку категорій справ, які не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження, дана справа підлягає розгляду у спрощеному позовному провадженні.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 04.02.2026 позовну заяву КП «ВРЕЖО №7» до Лобко Ірини Юріївни про стягнення в розмірі 129 437,88 грн прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/268/26, присвоєно справі номер провадження 19/8/26, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи; запропоновано відповідачу подати до суду не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі відзив на позов із урахуванням вимог ст.165 ГПК України, одночасно надіслати позивачу – копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду до початку розгляду справи (з описом вкладення). Суд також зазначив, що відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України, в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. 
06.03.2026 від Лобко І.Ю. надійшов відзив на позовну заяву. 
Відповідачка в повному обсязі заперечує проти позовних вимог, вважає їх безпідставними, оскільки приміщенням не користується, строк договору сплинув, а вона неодноразово зверталась до орендодавця про припинення договору, в чому їй було відмовлено.
Відповідачка зазначає, що відповідно до п.11.9 Договору в редакції додаткової угоди від 12.04.2018, строк дії договору було встановлено до 18.06.2022. У зв`язку з закінченням строку договору відповідачка зверталась до Департаменту управління активами Запорізької міської ради щодо припинення договору оренди та з метою повернення частини нежитлового приміщення № 25 підвалу (літ.А-4) загальною площею 37,3 кв.м. в буд.14 по вул.Миру м.Запоріжжя.
Лобко І.В. вказує, що орендодавець, посилаючись на приписи п.5 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 № 634 «Про особливості оренди державного та комунального мана у період воєнного стану» зазначив, до договір № 905 від 18.07.2002 вважається продовженим на період дії воєнного стану та протягом 4х місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану. 
Також відповідачка зазначає що Запорізька міська рада відмовила їй у прийнятті об`єкту оренди, посилаючись на те, що приміщення № 25 підвального поверху (літ. А-4) загальною площею 37,3 кв.м. по вул.Миру, 14 в м.Запоріжжі не є відокремленим об`єктом.
За твердженням відповідачки, вона не мала наміру продовжувати договір оренди, а 03.01.2023 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про припинення ФОП Лобко І.Ю. підприємницької діяльності, про що повідомлено Запорізьку міську раду. 
У відзиві Лобко І.Ю. вказує, що спірне приміщення у жовтні 2022 року зазнало значних пошкоджень в наслідок ракетного удару рф. На теперішній час відповідачка не користується приміщенням, перебуває як ВПО за межами міста Запоріжжя.
Також відповідача вважає незаконним стягнення позивачем КП «ВРЕЖО №7» заборгованості за період червень-2024-грудень 2025, оскільки КП «ВРЕЖО №7» з 01.06.2024 не є балансоутримувачем частин нежитлового приміщення №25 підвалу (літ.А-4) загальною площею 37,3 кв.м. в будинку №14 по вул.Миру в м.Запоріжжі, спірне приміщення перебуває на балансі КП «Градпрокт».
За твердженням Лобко І.Ю стягнення позивачем заборгованості за період червень 2024- грудень 2025 є незаконним, необґрунтованим і таким, що не узгоджується з умовами договору оренди №905 від 08.07.2002, на який позивач посилається як на підставу для стягнення орендної плати, оскільки в акті звірки стороною договору зазначено КП «Градпрокт».
У відповідності до частин 2 і 3 ст. 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву (ч. ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України).
Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.
Згідно зі ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення – 14.04.2026(після виходу судді з відпустки).
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути – визнання права.
18.07.2002 р. між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Запорізькій області (орендодавець), КП «ВРЕЖО №2» (балансоутримувач) та приватним підприємцем Лобко Іриною Юріївною (Орендар) укладено договір оренди нерухомого майна №905. (далі – Договір).
Відповідно до пункту 1.1 Договору, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно: нежитлове підвальне приміщення в чотириповерховому житловому будинку, розташованому за адресою: м.Запоріжжя, вул.Миру, 14, який знаходиться на балансі ВАТ «Укрграфіт» і не ввійшов до його статутного фонду, а саме: підвальне приміщення, загальною площею 41,0 кв.м. (літера А-4).
Згідно з п.3.1 Договору, орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою КМУ від 04.10.1995 №786 з врахуванням доповнень, внесених постановою КМУ від 19.01.2000 №75, і на момент укладання Договору складає 1332,14 грн за рік.
Пунктом 3.2 Договору визначено, що розмір орендної плати за перший місяць оренди (за липень 2002 року) становить 109,01 грн збільшений на індекс інфляції за липень 2002 року /Додаток №1 до Договору оренди.
Відповідно до п.3.3 Договору, розмір орендної плати за кожний наступний місяць розраховується орендарем самостійно шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.
Згідно з п. 3.4 Договору, орендна плата спрямовується: 
-70 відсотків орендної плати за кожний місяць - до держаного бюджету. Оплата здійснюється через органи державного казначейства;
- 30 відсотків від розміру орендної плати за кожний місяць - ВАТ «Укрграфіт» на його розрахунковий рахунок. Розрахунок орендної плати за вищевказаними відмотками здійснюється орендарем самостійною. 
Відповідно до п. 3.6 Договору, орендна плата, яка перерахована невчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та Балансоутримувачу у визначеному п.3.4 співвідношенні, відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, на який нараховується пеня від суми заборгованості, з урахуванням індексації за кожний день прострочення, включаючи день оплати. Розмір пені підлягає перегляду з ініціативи орендодавця у випадку зміни цього розміру в законодавчому порядку.
Пунктами 5.1,5.2 Договору передбачено зобов`язання орендаря використовувати орендоване майно у відповідності за цільовим призначенням та з умовами Договору. Своєчасно і в повному обсязі вносити до бюджету орендну плату.
Згідно з п. 9.3 Договору, у випадку порушення орендарем вимог пункту 5.4 цього Договору, ним сплачується орендодавцю (бюджету) штраф в розмірі подвійної орендної плати за перший повний місяць оренди. 
Відповідно до п.10.1 Договору, договір укладено з18.07.2002 по 18.07.2005 строком на три роки.
Додатковою угодою від 01.12.2002 змінено в преамбулі Договору «Орендодавець» з Регіонального відділення Фонду державного майна України на Управління житлового господарства Запорізької міської ради в особі начальника управління Крещука Миколи Олексійовича а також згідно з рішенням Запорізької міської ради №13 від 3010.2002 орендна плата розраховується про приведеній формулі та з 01.12.2002 дорівнює 165,19 грн.
Додатковою угодою від 27.02.2004 внесено зміни до Договору оренди та згідно з рішенням міськвиконкому № 297 від 3.08.2000 орендна плата розраховується по приведеній формулі, та становить 246,81 грн.
Додатковою угодою від 05.06.2007 змінено розмір орендної плати, згідно з рішенням Запорізької міської ради №63 від 28.02.2006 орендна плата розраховується по приведеній формулі та становить 418,71 грн.
Додатковою угодою від 01.06.2011 р. змінено орендодавця з управління житлового господарства Запорізької міської ради на Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради.
Додатковою угодою від 2017 р. змінено балансоутримувача на Комунальне підприємство «Наше місто» Запорізької міської ради.
Додатковою угодою від 12.04.2018 р. сторони узгодили: « 1. На підставі технічного паспорту товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» від 19.10.2016 п.1.1 договору оренди нежитлового приміщення від 18.07.2002 №905 змінити з «… нежитлового приміщення підвалу (літ. А-4) загальною площею 41,0 кв.м….» на «…частину нежитлового приміщення №25 підвалу (літ.А-4) загальною площею 37,3 кв.м….», 
Пунктом 2 Додаткової угоди визначено, що термін дії договору оренди від 18.07.2002 №905 нежитлового приміщення по вул..Миру,14, вважається продовженим на 1 рік, а саме до 18.07.2018. 
Дія цієї Додаткової угоди , відповідно до ч.3 ст. 631 ЦКУ розповсюджується на правові відносини, що виникли до її укладання, а саме з 18.07.2017 п.2 Додаткової угоди). 
Відповідно до п. 4 Додаткової угоди договір від 18.07.2002 №905 нежитлового приміщення по вул.Миру, 14 викладено в наведеній редакції.
Згідно з п.1.1 Договору, в редакції Додаткової угоди від 18.04.2018, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування комунальне майно - частину нежитлового приміщення №25 підвалу (літ..А-4) загальною площею 37,3 кв.м. в будинку №14 вул.Миру, яке перебуває на балансі комунального підприємства «Наше місто» Запорізької міської ради, вартість якого визначена у звіті про незалежну оцінку і становить за висновком про його вартість 138821,00 грн (сто тридцять вісім вісімсот двадцять одна гривня 00 коп.) станом на 30.06.2017 на площу 41.0 кв.м. (додаток №2 до Договору). 
Майно використовується Орендарем на правах оренди віл офіс(п.1.2 Договору).
Пунктом 2.4 Договору в редакції Додаткової угоди від 12.04.2018 визначено, що у разі закінчення строку дії цього Договору або його дострокового розірвання Орендар передає комунальне майна Орендодавцю, балансоутримувачу, одночасно із підписанням Акту приймання-передачі вказаного майна в 10-добовий термін у порядку, передбаченому чинними нормативно-правовими актами з цього питання.
Згідно з п. 2.5 Договору (в ред. Додаткової угоди від 12.04.2018), обов`язок по складанню акта приймання-передачі покладається на сторону, яка передає майно іншій стороні за Договором.
Орендна плата визначається на підставі рішення Запорізької міської ради від 06.04.202011 №47, Постанови Кабінету Міністрів України від 04.10.1995, №786 і складає 22732.79 грн на рік.(п.3.1 Договору в ред. Додаткової угоди від 12.04.2018).
Відповідно до п.3.7 Договору (в ред. Додаткової угоди від 12.04.2018), у випадку порушення строків оплати та обсягу платежу, орендар зобов`язаний сплатити штраф в розмірі трьох відсотків від місячного розміру орендного платежу щодо якого було допущено відповідне порушення. Обов`язок щодо нарахування вказаних вище платежів покладається на Орендаря. В разі нездійснення Орендарем сплати платежів, нарахування та стягнення штрафу виконує Балансоутримувач у встановленому нормативно-правовими актами порядку.
Згідно з п. 3.10 Договору(в ред. Додаткової угоди від 12.04.2018), у випадку закінчення дії Договору або його дострокового припинення орендна плата перераховується орендарем по добу фактичної здачі комунального майна по акту приймання-передачі.
Відповідно до п. 3.12 Договору (в ред. Додаткової угоди від 12.04.2018), припинення дії Договору не тягне за собою припинення зобов`язання орендаря з погашення заборгованості з орендної плати, штрафів Припинення даного зобов`язання відбувається лише при його виконанні у повному обсязі. 
Пунктом 9.7 Договору (в ред. Додаткової угоди від 12.04.2018), Балансоутримувач має права здійснювати стягнення з Орендаря заборгованості за платежами, які передбачені цим Договором.
Згідно з п. 11.7 Договору (в ред. Додаткової угоди від 12.04.2018), у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов цього Договору після закінчення його строку протягом одного місяця, Договір вважається продовженим на то самий термін, при умові виконання пункту 5.14 Договору, та на тих самих умовах які були передбачені цим Договором.
Відповідно до п.11.9 Договору (в редакції додаткової угоди від 18.04.2018), дія цього Договору припиняється внаслідок: закінчення терміну, на який його було укладено; приватизації об`єкта оренди (за участю орендаря); відчуження власником об`єкта оренди; загибелі об`єкта оренди; дострокового розірвання договору за взаємною згодою сторін або за рішенням господарського суду; відкриття провадження по справі про банкрутство орендаря; використання орендарем об`єкта оренди не за призначенням, у тому числі у випадку незаконної передачі об`єкта оренди в суборенду; невнесення орендарем орендної плати протягом трьох місяців підряд; відмови орендаря від відшкодування витрат балансоутримувача щодо утримання та експлуатації будівлі; появи обставин, що виключають використання об`єкта оренди відповідно до цілей орендаря; ліквідації юридичної особи, яка була орендарем або орендодавцем; в інших випадках, передбачених законодавством України.
Додатковою угодою від 01.10.2018 р. в Договорі №905 від 18.07.2002 змінено балансоутримувача з «комунального підприємства «Наше місто» Запорізької міської ради» на «комунальне підприємство «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання №7», пункт 3.4 Договору викладено в редакції «З 01.10.2018 орендна плата розраховується та спрямовується Орендарем: -70% від розміру орендної плати (без нарахування ПДВ) за кожний місяць – до місцевого бюджету на розрахунковий рахунок №33218871008007 УК у Вознесенівському районі м.Запоріжжя, МФО 899998, код ЄДРПОУ 38025409, код платежу 22080401, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), - 30 % розміру орендної плати ( з нарахуванням ПДВ) за кожний місяць Балансоутримувачу на його розрахунковий рахунок на р/р НОМЕР_2 в філії Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 313957, ЄДРПОУ 05478717. Розрахунок орендної плати за вищевказаними відсотками, у тому числі нарахування ПДВ на суму орендної плати, здійснюється Орендарем самостійно та сплачується щомісячно не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним.».
Додатковою угодою від 09.10.2018 Договір оренди від 18.07.2002 № 905 продовжено до 18.07.2019.
Додатковою угодою від 24.06.2020 р. Сторони визначили, що Договір оренди від 18.07.2002 №905 частини нежитлового приміщення №25 підвального поверху (літ.А-4) загальною площею 37,3 кв.м. по вул.Миру,14 вважається продовженим на 2 роки 11 місяців до 18.06.2022 року. 
Додатковою угодою від 01.05.2022 п.3.4 Договору № 905 від 18.07.2002 викладено в наступній редакції : «Орендна плата розраховується та спрямовується орендарем: 100 відсотків розміру орендної плати (з додатковим нарахуванням ПДВ) за кожний місяць Балансоутримувачу на його розрахунковий рахунок (IBAN) № НОМЕР_3 у філії Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» ЄДРПОУ 05478717. 
Позивач вказує, що Договір № 905 від 18.007.2002 було продовжено на підставі п.5 Постанови Кабінету Міністрів України «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» від 27.05.2022 р. №634, відповідно до якого договори оренди державного та комунального майна, строк дії яких завершується у період воєнного стану, вважаються продовженими на період дії воєнного стану та протягом 4 місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану. 
Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 03.01.2023 до державного реєстру внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності ФОП. 
Позивач вказує, що відповідач належним чином не виконував зобов`язання за Договором, плату орендних платежів здійснював не в повному обсязі. 
Відповідно до наданого позивачем розрахунку за період з 01.08.2023-31.12.2025 року заборгованість відповідача за Договором оренди складає 129 437,88 грн.
Також позивачем заявлено до стягнення інфляційні втрати в розмірі 13 183,85 грн, 3% річних в розмірі 4495,24 грн та штраф в розмірі 3391,32 грн.
До стягнення КП «ВРЕЖО №7» заявлено заборгованість в розмірі 151 108,29 грн за період з 01.08.2023 по 31.12.2025.
Проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані письмові докази у їх сукупності, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступного. 
Приписами ст. 6 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частиною 1 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У ч. 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Правовідносини сторін у даній справі виникли на підставі Договору оренди № 905 від 18.07.2002.
Відповідно до 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Особливості найму (оренди) державного і комунального майна встановлюються Законом України "Про оренду державного та комунального майна".
За змістом частини ч 1 статті 762 ЦК України, за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.
Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна (ч.3 ст. 762 ЦК України).
Частиною 5 ст. 762 ЦК України визначено, що плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.
Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає ( ч.6 ст. 762 ЦК України).
Частиною 1 статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором.
Згідно з ч. 4 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.
Постановою Кабінету Міністрів України № 634 від 27 травня 2022 р., відповідно до Закону України від 1 квітня 2022 р. № 2181-IX внесено зміни до Закону України “Про оренду державного та комунального майна”. 
Відповідно до п. 5 Постанови Кабінету Міністрів №634 від27.05.2022 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» ( в ред.. станом на 18.06.2022 року), договори оренди державного та комунального майна, строк дії яких завершується у період воєнного стану, вважаються продовженими на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану, крім випадку, коли балансоутримувач з урахуванням законодавства, статуту або положення балансоутримувача про погодження уповноваженим органом управління, до сфери управління якого належить балансоутримувач, за 30 календарних днів до дати закінчення договору оренди повідомив орендодавцю та орендарю про непродовження договору оренди з підстав, визначених статтею 19 Закону. 
Норма щодо продовження договору, встановлена цим пунктом, не застосовується до договорів, щодо яких рішення про їх продовження прийнято на аукціоні і аукціон оголошено до дати набрання чинності цією постановою. 
Для продовження договору оренди на строк, передбачений цим пунктом, заява орендаря та окреме рішення орендодавця не вимагаються.
Договори оренди державного та комунального майна в період воєнного стану можуть бути достроково припинені за заявою орендаря, поданою ним орендодавцю на адресу електронної пошти, зазначену в договорі оренди. 
Заява вважається належно поданою, якщо вона підписана уповноваженою особою орендаря, а її PDF-копія надіслана з електронної адреси орендаря, зазначеної в договорі оренди.
Якщо договір не містить інформації про адресу електронної пошти сторін і при цьому майно перебуває на визначеній території, заява про припинення договору подається відповідній обласній військовій адміністрації за місцезнаходженням орендованого майна засобами поштового зв`язку, електронного документообігу або на офіційну електронну адресу. Заява вважається належно поданою, якщо вона підписана уповноваженою особою орендаря та надіслана на адресу обласної військової адміністрації зазначеними в цьому пункті засобами зв`язку. Обласна військова адміністрація вживає заходів для подання заяви орендаря (у тому числі оригінальних примірників документів у разі їх наявності) орендодавцю відразу після появи можливості її подання.
Якщо сторони договору позбавлені можливості підписати акт повернення майна з оренди, майно вважається повернутим з моменту настання однієї з таких подій:
отримання орендодавцем заяви орендаря про дострокове припинення договору;
отримання обласною військовою адміністрацією за місцезнаходженням орендованого майна заяви орендаря про дострокове припинення договору, якщо майно перебуває на визначеній території і за умови, що договір оренди не містить інформації про електронну пошту сторін, а за місцезнаходженням орендодавця відсутня можливість вручення листа.
Якщо орендодавцем майна є Фонд державного майна, його регіональні відділення або представництва і при цьому орендоване майно розташоване на визначеній території і договір оренди не містить інформації про електронні адреси сторін, заява про дострокове припинення договору оренди надсилається Фонду державного майна або регіональному відділенню, визначеному Фондом державного майна, про що Фонд державного майна повідомляє на власному офіційному веб-сайті або в інший визначений Фондом державного майна спосіб.
У разі коли граничний строк для подання заяви про продовження договору оренди припадає на період воєнного стану, цей строк продовжується на строк воєнного стану та три місяці з дати його припинення чи скасування.
Враховуючи викладене, в силу приписів п. 5 Постанови Кабінету Міністрів №634 від 27.05.2022 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану», Договір № 905 від 18.07.2002 було продовжено. 
Як встановлено судом, відповідачка припинила підприємницьку діяльність, що підтверджується витягом з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. 
Також судом встановлено, що об`єкт оренди – частина нежитлового приміщення №25 підвального поверху (літ.А-4) загальною площею 37,3 кв.м. по вул.Миру,14 м.Запоріжжя не передана відповідачкою Орендодавцю, Балансоутримувачу, в супереч приписам п.2.4 та 2.5.
За умовами договору, саме на Орендаря покладено обов`язок по складанню акту приймання-передачі майна в разі припинення Договору, чи дострокового його розірвання. 
Судом встановлено, що відповідачка 09.10.2023 звернулась до Департаменту Управління активами Запорізької міської ради про припинення (або тимчасове призупинення) договору оренди від 18.07.2002, а також 15.04.2024 про відсутність наміру продовження договору та оренди, зазначивши, що вважає договір оренди № 905 припиненим з 09.10.2023.
При цьому, матеріали справи не містять та відповідачкою не надано доказів складання на акту приймання-передачі об`єкту оренди та вжиття визначених умовами Договору заходів з його підписання сторонами. 
Суд зазначає, що з обставин справи слідує, що сторонами не врегульовано питання щодо припинення/продовження строку договору оренди.
Як зазначено в позовній заяві, на час звернення з позовом орендоване приміщення за актом приймання-передачі відповідачкою повернуто не було.
Як встановлено судом, Лобко І.Ю., разом з листом від 12.02.2026 на адресу Департаменту Комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, Департаменту управління активами Запорізької міської ради, КП «ВРЕЖО №7», яким серед іншого поінформовано адресатів про те, що приміщення нею не використовується, було направлено «акт повернення майна в 3-х екземплярах на адресу Орендодавця», що також свідчить про те, що об`єкт оренди за актом не повернуто балансоутримувачу.
Також, суд вважає необхідним врахувати суперечливу поведінку відповідачки, оскільки вважаючи Договір оренди №905 припиненим з 09.10.2023р. Лобко І.Ю. вносила орендні платежі по травень 2024 року включно.
Таким чином, судом встановлено, що об`єкт оренди станом на 31.12.2025 (заборгованість заявлена за період до 31.12.2025) Орендарем не передано Орендодавцю, Балансоутримувачу, що свідчить про обґрунтованість нарахування орендних платежів позивачем у відповідності до п.3.10 Договору (у випадку закінчення дії Договору або його дострокового припинення орендна плата перераховується орендарем по добу фактичної здачі комунального майна по акту приймання-передачі).
Як зазначено судом вище та слідує з матеріалів справи, станом на 31.12.2025 за Лобко І.Ю. обліковується заборгованість за Договором зі сплати орендної плати в розмірі 129 437,88 грн перед балансоутримувачем - позивачем.
Відповідачем доказів сплати заявленої до стягнення заборгованості за Договором до матеріалів справи не надано. 
Позивачем, в свою чергу, доведено належними доказами наявність у відповідача спірної заборгованості за Договором в розмірі 129437,88 грн на користь балансоутримувача – позивача.
Судом також встановлено, що позивач при визначені розміру заборгованості врахував здійснені платежі відповідачки, що відображено у розрахунку, долученому до матеріалів справи та підтверджено платіжними документами.
Щодо доводів відповідача про безпідставність звернення КП «ВРЕЖО №7» з вимогами за період червень 2024-грудень 2025, оскільки балансоутримувачем орендованого майна в акутах звірки зазначено КП «Градпроект» суд зазначає наступне.
Згідно з рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 05.10.2023 № 9 припинено Комунальне підприємство «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання №7» шляхом його реорганізації, а саме приєднання до Комунального підприємства «ГРАДПРОЕКТ»; встановлено, що Комунальне підприємство «ГРАДПРОЕКТ» є правонаступником усіх прав, обов`язків та майна припиненого Комунального підприємства «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7». 
Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань стосовно юридичної особи - КП «ВРЕЖО № 7», ідентифікаційний код 05478717, до Єдиного державного реєстру внесено 26.10.2023 запис щодо перебування вказаної юридичної особи в стані припинення за рішенням засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті її реорганізації.
Відповідно до ч. 1 ст. 104 ЦК України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.
Згідно з ч5 ст. 104 ЦК України, юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.
Відповідно ч. 1 ст. 106 ЦК України, злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади.
Суд приймає до уваги, що засновником (власником) обох підприємств є Запорізька міська рада, а майно є власністю територіальної громади в особі Запорізької міської ради, та саме власник Запорізька міська рада розпоряджається таким майном і саме таке розпорядження майном тягне за собою правонаступництво нового користувача майном Комунального підприємства «Градпроект» за зобов`язаннями старого володільця або користувача цим майном - Комунального підприємства «Виробниче ремонтно - експлуатаційне житлове об`єднання № 7».
Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів передачі за передавальним актом про правонаступництво об`єкту оренди.
При цьому, акт звірки взаємних розрахунків не призводить до зміни у структурі активів та зобов`язань учасників господарської операції, а лише ідентифікує та впорядковує (систематизує) вже проведені контрагентами господарські операції, з метою визначення актуальної ситуації по розрахунках.
Станом на дату звернення до суду з позовом процедура реорганізації не завершена, тобто КП «ВРЕЖО № 7» в силу ст.4 ГПК України має право на звернення до суду за захистом порушеного права.
Зазначення в актах звірки КП «Градпроект» не змінює обов`язку відповідачки здійснення орендних платежів за вказаними в договорі реквізитами. 
Додаткових угод щодо змінити сторони, чи то реквізитів для оплати у Договорі оренди № 905 від 18.07.2002 суду не надано.
Як вбачається з матеріалів справи відповідачка припинила підприємницьку діяльність 03.01.2023 за власним рішенням (відомості з ЄДР містяться матеріалах справи).
За приписами статті 51 ЦК України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.
Відповідно до статті 52 ЦК України фізична особа –підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.
Згідно зі статтями 51, 52, 598-609 ЦК України, ч. 9 ст. 4 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань” у випадку припинення підприємницької діяльності ФОП (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.
Суд враховує правову позицію, що викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 та постанові Верховного Суду від 16.08.2019 у справі № 320/9471/15-ц, відповідно до якої господарські суди на даний час мають юрисдикцію щодо розгляду за пунктом 1 частини першої статті 20 ГПК України спорів, у яких стороною є фізична особа, яка втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем; а також правова позиція, відповідно до якої, якщо правовідносини заявника та боржника виникли з господарського договору, то зобов`язання за таким договором у боржника з втратою його статусу як фізичної особи-підприємця не припинились.
З огляду на викладене суд дійшов висновку про стягнення заборгованості за договором оренди з фізичної особи – Лобко Ірини Юріївни. 
Таким, чином вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки 129 437,88 грн заборгованості з орендної плати на користь позивача підлягають задоволенню.
Частиною 1 статті 230 ГК України (норми якого діяли на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Відповідно до частини 4 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).
Отже, наведеною нормою закону встановлені альтернативні підстави визначення розміру штрафних санкцій і передбачена можливість обрання їх розміру сторонами договору.
За приписами ч. 2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Згідно п. 3.7. Договору за порушення строків оплати та обсягу платежу Орендар сплачує штраф у розмірі 3% річних від місячного розміру орендного платежу щодо якого було допущено відповідне порушення. 
Враховуючи прострочення відповідачем оплати орендних платежів, позивачем заявлена вимога про стягнення з Лобко І.Ю. 3991,32 грн штрафу.
Судом перевірений наданий позивачем розрахунок штрафу та встановлено, що його виконано арифметично правильно. 
Нормами ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
З урахуванням приписів ст. 549, ч. 2 ст. 625 ЦК України та ст. 1 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань правовими наслідками порушення грошового зобов`язання, тобто зобов`язання сплатити гроші, є обов`язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.
Так, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Отже, правовими наслідками порушення грошового зобов`язання, тобто зобов`язання сплати гроші, є обов`язок сплатити не лише суму основною боргу, а й інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.
Відтак, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Таким чином, порушення відповідачем грошового зобов`язання тягне за собою наслідки, передбачені частиною 2 статті 625 ЦК України.
Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.
Приймаючи до уваги встановлений факт прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання, вимоги про стягнення з нього 3 % річних та інфляційних втрат заявлені позивачем обґрунтовано. 
Судом перевірено розрахунок позивача 3% річних, який є арифметично правильним.
Суд задовольняє до стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 4495,24 грн.
Що стосується інфляційних втрат, слід зазначити наступне.
Індекс інфляції це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.
Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.
Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.
Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).
Згідно рекомендацій щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладених у листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р, при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця.
З урахуванням викладеного, вимога про стягнення з відповідача інфляційних втрат заявлена обґрунтовано, розрахунок є правильним.
На користь позивача з відповідача підлягають стягненню втрати від інфляції в розмірі 13 183,85 грн.
Відповідно до ч., ч. 1-4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. При цьому виконання рішень, винесених судом, є невід`ємною частиною «права на суд», адже в іншому випадку положення статті 6 Конвенції будуть позбавлені ефекту корисної дії (пункти 34, 37 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бурдов проти Росії»).
Відповідно до статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.ст. 73, 77 ГПК України).
Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.
Судовий збір, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладається на відповідача.
Керуючись ст.ст. 42, 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд 
ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Лобко Ірини Юріївни, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання №7» (69032, м. Запоріжжя, пр-т Металургів, буд.11, ідентифікаційний код 05478717, розрахунковий рахунок (IBAN) № НОМЕР_3 в філії ЗОУ АТ «Ощадбанк», МФО 313957, ЄДРПОУ 05478717) заборгованість зі сплати орендної плати за період з 01.08.2023 р. по 31.12.2025 року в розмірі 129 437 (сто двадцять дев`ять тисяч чотириста тридцять сім) грн 88 коп., інфляційні втрати у розмірі 13 183 (тринадцять тисяч сто вісімдесят три) грн 85 коп., 3% річних у розмірі 4495 (чотири тисячі чотириста дев`яносто п`ять) грн 24 коп., штраф у розмірі 3991 (три тисячі дев`ятсот дев`яносто одна) грн 32 коп, витрати зі сплати судового збору в розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У зв`язку з постійними повітряними тривогами через загрозу ракетних обстрілів обласного центру і, відповідно, наявністю обставин, що загрожують життю, здоров`ю та безпеці, рішення складено та підписано 24.04.2026.

Суддя І.В. Давиденко