Справа № 560/8014/25
	
РІШЕННЯ
іменем України

26 березня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Польового О.Л. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним, скасування наказу та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Хмельницького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії.
Позивач вважає протиправним рішення пенсійного органу від 24.05.2024 про відмову у призначенні субсидії протиправним, оскільки останній надав докази оскарження заборгованості в судовому порядку.
Відповідач не погодився з доводами позивача та просив відмовити у задоволенні позову.
Позивач подав клопотання про визнання довіреності, поданої відповідачем, такою, що не відповідає вимогам законодавства України, оскільки довіреність не містить чітко визначеної дати її видачі (вчинення) у встановленому законом вигляді, а наявні на документі цифрові позначення не дозволяють однозначно встановити, що вони є саме датою вчинення довіреності, а не технічними реквізитами чи датою електронного підпису.
Вирішуючи вказане клопотання, суд враховує, що частинами першою, другою статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, крім випадку, встановленого частиною дев`ятою статті 266 цього Кодексу. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.
Відповідно до статті 57 Кодексу адміністративного судочинства України представником у суді може бути адвокат або законний представник. У справах незначної складності та в інших випадках, визначених цим Кодексом, представником може бути фізична особа, яка відповідно до частини другої статті 43 цього Кодексу має адміністративну процесуальну дієздатність.
За правилом абзацу другого частини восьмої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, подають процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняють інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", якщо інше не визначено цим Кодексом.
Отже, надсилання у встановленому порядку процесуальних документів в електронному вигляді передбачає використання сервісу "Електронний суд", розміщеному за посиланням https://cabinet.court.gov.ua/login, за умови попередньої реєстрації офіційної електронної адреси (Електронного кабінету) та з обов`язковим використанням такою особою власного електронного підпису.
Таким чином, альтернативою звернення учасників справи до суду із позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником, є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи через "Електронний кабінет".
Аналогічний висновок викладений у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19.10.2021 у справі № 640/32183/20, від 27.01.2020 у справі №160/2171/19, а також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 08.07.2021 у справі № 9901/75/21, від 10.02.2021 у справі № 9901/335/20.
В свою чергу статтею 59 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.
Водночас відповідно до частини сьомої статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, підписані електронним підписом відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 08.09.2021 у справі №486/259/21 дійшов висновку, що аналіз вищевказаних положень закону свідчить про те, що електронне доручення, яке можливо надати за допомогою підсистеми "Електронний суд", видається за наявності у відповідної особи довірителя та його представника особистих електронних кабінетів у підсистемі "Електронний суд", що передбачає наявність у таких осіб електронного цифрового підпису. Електронне доручення видається лише за умови його підписання електронним ключем довірителем за допомогою алгоритмів, визначених у підсистемі "Електронний суд". Надалі таке електронне доручення автоматично додається до позовної заяви, яка подана представником від імені довірителя через підсистему "Електронний суд", при цьому у користувачів відсутня можливість будь-яким чином впливати на зміст та вигляд такого електронного доручення, тобто воно формується підсистемою "Електронний суд" самостійно, відповідно до обраного обсягу повноважень представника.
У постанові від 30.06.2021 у справі №380/830/21 Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду зазначав, що особливості подання до суду довіреності для цілей підтвердження повноважень представника у разі звернення до суду в електронній формі встановлені у частині сьомій статті 59 КАС України та пункті 9 Положення про АСДС, зі змісту яких випливає, що учасник справи може уповноважити представника на подання документів від свого імені шляхом формування, підписання та направлення до підсистеми "Електронний суд" електронного доручення за формою, установленою адміністратором системи, примірник якого додається підсистемою до кожного відправленого (підписаного) представником документу автоматично. Таким чином, у випадку звернення до суду через підсистему "Електронний суд" суди мають перевіряти чи дотримано учасниками справи правила створення електронного доручення, зокрема чи було його сформовано через електронний кабінет тієї особи, від імені якої подається процесуальний документ.
Довіреність, видана із дотриманням зазначених правил, як електронний документ не вимагає будь-якого засвідчення і є належним документом, що підтверджує повноваження представника у суді.
Аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 18.02.2021 у справі №300/1329/20.
Відповідно до матеріалів справи відповідач до відзиву через електронний кабінет Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в системі "Електронний суд" надав довіреність на представника Путерю О.М., яка також сформована в електронній формі, підписана електронним цифровим підписом відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, що відповідає положенням частини сьомої статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України.
Таким чином, клопотання позивача задоволенню не підлягає.
У відзиві на позов відповідач просив розглянути справу в судовому засіданні з викликом сторін у зв`язку зі складністю справи, та з метою з`ясування всіх обставин справи.
Вирішуючи зазначене клопотання, суд враховує, що частиною шостою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
Враховуючи те, що ця справа є незначної складності, характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають проведення судового засідання, тому в задоволенні клопотання необхідно відмовити.
Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подало клопотання, в якому просить позовну заяву залишити без розгляду.
Вирішуючи вказане клопотання, суд враховує, що відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути поданий в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Згідно з частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Позивач отримав копію оскаржуваного рішення у відповідь на заяву від 19.05.2025. При цьому доказів ознайомлення позивача з оскаржуваним рішенням до 19.05.2025 відповідач суду не надав. Тому у задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду слід відмовити.
Хмельницький окружний адміністративний суд здійснює розгляд адміністративної справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Дослідивши докази, суд встановив такі обставини справи.
Рішенням від 24.05.2024 N 2903497172-2024-2 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відмовило у призначенні субсидії ОСОБА_1 у зв`язку із наявністю заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком, загальна сума якої перевищує 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
09.12.2024 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про перегляд рішення про відмову у призначенні субсидії.
Листом від 19.12.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило позивача відсутність підстав для призначення субсидії.
Позивач оскаржив рішення про відмову у призначенні субсидії до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.
Відповідно до положень статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 N 848 з метою спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива затверджено Положення про порядок призначення житлових субсидій (далі - Положення N 848).
Відповідно до пункту 3 Положення N 848 житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою вразливим споживачам житлово-комунальних послуг - мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком, витрати на комунальні послуги, витрати на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива в такому будинку. Суми призначеної, але не виплаченої у зв`язку із смертю одержувача житлової субсидії виплачуються одному із членів домогосподарства, з урахуванням яких призначалася субсидія, за письмовим зверненням такої особи, поданим протягом трьох місяців після смерті одержувача.
Отримання житлових субсидій не пов`язане і не тягне за собою зміни форми власності житла.
Право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - громадяни), що проживають у житлових приміщеннях (будинках) (пункт 4 Положення N 848).
За правилами пункту 5 Положення N 848 житлові субсидії призначаються за наявності різниці між розміром плати за житлово-комунальні послуги та/або скраплений газ, тверде та рідке пічне побутове паливо, за абонентське обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг, внеску/платежу об`єднанню на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком у межах соціальної норми житла, соціальних нормативів житлово-комунальних послуг, скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, витрат на управління багатоквартирним будинком (далі - соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування) і розміром обов`язкового відсотка платежу, установленого відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 липня 1998 р. N 1156 Про новий розмір витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива у разі надання житлової субсидії.
Згідно з пунктом 9 Положення N 848, призначення житлових субсидій здійснюється: до 30 листопада 2022 р. включно - структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій (військових адміністрацій), виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення); починаючи з 1 грудня 2022 р. - органами Пенсійного фонду України.
Контроль за правильністю призначення і виплати житлових субсидій здійснює Нацсоцслужба та її територіальні органи.
Відповідно до пункту 69 Положення N 848 житлова субсидія на оплату житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком призначається з місяця звернення за її призначенням до дати закінчення опалювального сезону і розраховується: на неопалювальний сезон - з 1 травня по 30 вересня; на опалювальний сезон - з 1 жовтня по 30 квітня.
Якщо до складу домогосподарства входить особа, яка має право на пільги з оплати житлово-комунальних послуг, субсидія призначається з місяця, що настає за місяцем, в якому нараховано пільги, але не раніше місяця подання заяви.
Пункт 14 Положення N 848 визначає підстави за наявність яких житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період).
Так, підпунктом 5 пункту 14 Положення N 848 визначено, що житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо уповноваженим органом отримано інформацію про наявність простроченої понад три місяці (на дату подання такої інформації) заборгованості з оплати однієї або кількох житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком, зазначених у заяві, строк позовної давності щодо стягнення якої не минув і загальна сума якої перевищує 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день звернення за призначенням житлової субсидії (крім заборгованості за послугу з постачання та розподілу природного газу, що нарахована виконавцем комунальної послуги з посиланням на рішення суду щодо норм споживання природного газу побутовими споживачами у разі відсутності лічильників газу та у зв`язку з приведенням об`ємів використаного природного газу побутовими споживачами до стандартних умов, а також у разі, коли заборгованість виникла через те, що об`єднання, які є колективними споживачами (замовниками) усіх або частини житлово-комунальних послуг, та виконавці комунальних послуг не надали уповноваженим органам необхідну для призначення та розрахунку розміру житлової субсидії інформацію про співвласників багатоквартирного будинку/споживачів комунальних послуг).
Житлова субсидія у випадках, передбачених абзацами першим і другим цього підпункту, призначається з початку опалювального (неопалювального) сезону за умови документального підтвердження сплати заборгованості або укладення договору про її реструктуризацію, або оскарження споживачем заборгованості в судовому порядку (ухвали про відкриття провадження у справі) протягом двох місяців з початку такого сезону, в іншому випадку - з місяця, що настає за місяцем, у якому до уповноваженого органу надійшло документальне підтвердження сплати заборгованості або укладення договору про її реструктуризацію, або оскарження споживачем заборгованості в судовому порядку (ухвала про відкриття провадження у справі).
Житлова субсидія у випадках, передбачених абзацами першим і другим цього підпункту, призначається з місяця звернення у разі надання документального підтвердження сплати заборгованості або укладення договору про її реструктуризацію, або оскарження споживачем заборгованості в судовому порядку (ухвали про відкриття провадження у справі).
Отже, якщо особа має прострочену понад три місяці (на дату надання такої інформації) заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком, строк позовної давності якої не минув і загальна сума якої перевищує 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день звернення за призначенням житлової субсидії, житлова субсидія не призначається.
Підставою для прийняття оскаржуваного рішення від 24.05.2024 слугувала наявність у позивача заборгованості за послугою з розподілу природного газу.
Позивач вважає, що йому має бути призначена субсидія на підставі підпункту 5 пункту 14 Положення N 848 у зв`язку з оскарженням заборгованості в судовому порядку. На підтвердження таких доводів позивач надав ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 16.08.2024 у справі N 676/5173/24 про скасування судового наказу від 16.08.2024, виданого за заявою ТОВ "Газорозподільні мережі України" в особі Хмельницької філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу в сумі 3246,44 грн з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 29.11.2024 у справі N676/7919/24 про відкриття провадження у справі за позовом ТОВ "Газорозподільні мережі України" в особі Хмельницької філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу.
Оцінюючи вказані доводи, суд враховує, що положеннями статті 160 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.
Пунктом 3 частини першої статті 161 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.
Відповідно до частини третьої статті 171 Цивільного процесуального кодексу України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.
Тобто, судовий наказ є особливою формою судового рішення, яка виноситься у спрощеному порядку без виклику сторін за наявності підтвердженої заборгованості. Скасування судового наказу, передбачене статтею 171 Цивільного процесуального кодексу України, не є вирішенням спору по суті та не свідчить про відсутність або недійсність заборгованості. Таке скасування має виключно процесуальний характер і означає лише те, що спір підлягає розгляду в порядку позовного провадження.
Більше того, відповідно до наданих позивачем доказів, після скасування судового наказу ТОВ "Газорозподільні мережі України" в особі Хмельницької філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" реалізувало своє право на звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу, що підтверджується ухвалою про відкриття провадження у справі N 676/7919/24.
За таких обставин, сам факт скасування судового наказу не може вважатися належним підтвердженням оскарження заборгованості у розумінні підпункту 5 пункту 14 Положення N848 та не створює підстав для призначення житлової субсидії.
Надана позивачем ухвала про відкриття провадження у справі свідчить про звернення до суду саме стягувача з позовом про стягнення заборгованості. Тому наявні у справі матеріали підтверджують не факт оскарження позивачем заборгованості, а лише те, що така заборгованість є предметом судового розгляду за позовом ТОВ "Газорозподільні мережі України" в особі Хмельницької філії ТОВ "Газорозподільні мережі України".
На момент звернення до відповідача із заявою про перегляд рішення про відмову у призначенні субсидії та на момент звернення до суду із цією позовною заявою позивач не надав документального підтвердження сплати заборгованості, або укладення договору про її реструктуризацію, або належних доказів оскарження заборгованості в судовому порядку.
Враховуючи викладене, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
Судові витрати в порядку статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподілу між сторонами не підлягають.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.
Судові витрати в порядку статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподілу між сторонами не підлягають.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) 	
Відповідач:	Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29013 , код ЄДРПОУ - 21318350) 	

Головуючий суддя 		О.Л. Польовий