ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2026 року
м. Київ

справа № 757/11875/20-ц 
провадження № 61-4890св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого- Луспеника Д. Д.,
суддів:Гулейкова І.Ю., Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач- ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3,
відповідачі: державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстраційне бюро» Мороз Дмитро Олександрович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Ріо Фін»,
треті особи:Приватне акціонерне товариство «Автомобільна компанія «Укртранс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Гарант», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Джерело Фінансів», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фактор Інвест Плюс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Гаргона»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріо Фін» на постанову Київського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року, ухвалену у складі колегії суддів: Мостової Г. І., Березовенко Р. В., Лапчевської О. Ф.,

ВСТАНОВИВ: 

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційне бюро» Мороза Д. О. (далі - державний реєстратор КП «Реєстраційне бюро»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріо Фін» (далі -ТОВ «Ріо Фін») про визнання протиправним та скасування рішення і запису про державну реєстрацію прав.

Позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири від 08 липня 2016 року, укладеного між ним та ТОВ «ФК «Інвест Гарант Актив».
01 липня 2019 року державним реєстратором прийнято рішення з індексним номером: 47571113 про державну реєстрацію права власності на належну йому квартиру за ТОВ «Ріо Фін».
Вказував на те, що запис про зміну права власності на квартиру, що він набув на підставі оплатного договору купівлі-продажу квартири, здійснено державним реєстратором тоді, коли на квартиру ухвалою суду був накладений арешт. Наразі не існує жодного судового рішення за позовом ПАТ «Укргазбанк» чи правонаступників - факторингових компаній щодо незаконності набуття ним права власності на вказану квартиру. ПАТ «Укргазбанк» ніколи не мав права обтяжувати квартиру, а мав лише майнові права. Право власності на квартиру виникло та було зареєстровано за ПАТ «АК «Укртранс».
Зазначав, що державний реєстратор прийняв рішення від 01 липня 2019 року та вніс запис про зміну власника зазначеної квартири з нього на ТОВ «Ріо Фін» без належних правових підстав з посиланням на договір іпотеки майнових прав.
Зазначав, що оскаржуваними рішеннями державного реєстратора він позбавлений права власності на спірну квартиру.

З урахуванням зазначеного, ОСОБА_1 просив суд визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора КП «Реєстраційне бюро» Мороза Д. О., індексний номер: 47571113 від 01 липня 2019 року 17:56:28 про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 та визнати протиправним та скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис № 32200496 про реєстрацію права власності за ТОВ «Ріо Фін» на квартиру АДРЕСА_1 , здійснений 01 липня 2019 року 14:50:56 державним реєстратором КП «Реєстраційне бюро» Морозом Д. О.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 19 грудня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Рішення державного реєстратора КП «Реєстраційне бюро» Мороза Д. О., індексний номер: 47571113 від 01 липня 2019 року 17:56:28 про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «Ріо Фін» визнано протиправним та скасовано.
Запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 32200496 про реєстрацію права власності за ТОВ «Ріо Фін» на квартиру АДРЕСА_1 , вчинений 01 липня 2019 року 14:50:56 державним реєстратором КП «Реєстраційне бюро» Морозом Д. О., визнано протиправним та скасовано.
Стягнуто з державного реєстратора КП «Реєстраційне бюро» Мороза Д. О. на користь ОСОБА_1 1 051,00 грн на відшкодування судових витрат зі сплати судового збору.
Стягнуто з ТОВ «Ріо Фін» на користь ОСОБА_1 1 051,00 грн на відшкодування судових витрат зі сплати судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що позивач набув право власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири від 08 липня 2016 року, укладеного з ТОВ «ФК «Інвест Гарант Актив», який є чинним, недійсним в судовому порядку не визнавався. Позивач іпотечний договір, предметом якого була квартира АДРЕСА_1 , ні з ПАТ АБ «Укргазбанк», ні з ТОВ «ФК «Реверс Інвест», ні з ТОВ «Ріо Фін» не укладав. За іпотечним договором від 28 листопада 2008 року, укладеним між АКБ «Київ» та ВАТ «АК» «Укртранс», передано майнові права, тобто ПАТ АБ «Укргазбанк» мало лише майнові права у відносинах із забудовником ВАТ «АК «Укртранс» і ніколи не мало права вимоги за іпотекою нерухомого майна.Квартира АДРЕСА_1 є об`єктом речового права, оскільки вже виділена у натурі та зареєстрована як об`єкт цивільного права, а тому положення статті 16 Закону України «Про іпотеку» не поширюються на вказану квартиру. Отже, 01 липня 2019 року державний реєстратор протиправно прийняв рішення про реєстрацію за ТОВ «Ріо Фін» права власності на спірну квартиру. 

Короткий зміст постанови апеляційного суду

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 січня 2025 року клопотання ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , задоволено.
Залучено ОСОБА_2 до участі у справі як правонаступника позивача ОСОБА_1 .
Постановою Київського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року апеляційну скаргу ТОВ «Ріо Фін» задоволено частково.
Рішення Печерського районного суду міста Києва від 19 грудня 2022 року в частині задоволених позовних вимог про визнання протиправними та скасування запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 32200496 про реєстрацію права власності за ТОВ «Ріо Фін» на квартиру АДРЕСА_1 , що вчинений 01 липня 2019 року 14:50:56 державним реєстратором КП «Реєстраційне бюро» Морозом Д. О., скасовано з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.
Рішення Печерського районного суду міста Києва від 19 грудня 2022 року в частині задоволених позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора КП «Реєстраційне бюро» Мороза Д. О., індексний номер: 47571113 від 01 липня 2019 року 17:56:28 про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «Ріо Фін» змінено, викладено його в такій редакції:
Визнати рішення державного реєстратора КП «Реєстраційне бюро» Мороза Д. О., індексний номер: 47571113 від 01 липня 2019 року 17:56:28, про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «Ріо Фін» протиправним та скасувати з одночасним припиненням права власності ТОВ «Ріо Фін» на квартиру АДРЕСА_1 .

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що позивач набув право власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири від 08 липня 2016 року, укладеного з ТОВ «ФК «Інвест Гарант Актив», який є чинним, недійсним в судовому порядку не визнавався. Спірна квартира на момент здійснення купівлі-продажу в іпотеці не перебувала та не мала жодних обтяжень, зареєстрованих у встановленому законом порядку, а тому суд першої інстанції правильно виходив із того, що ОСОБА_1 , будучи власником спірного нерухомого майна, має право захищати своє право у разі його порушення. Оскільки спірна квартира виділена у натурі та зареєстрована як об`єкт цивільного права та на момент здійснення купівлі-продажу 08 липня 2016 року в іпотеці не перебувала та не мала жодних обтяжень, зареєстрованих у встановленому законом порядку, то апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції про те, що положення статті 16 Закону України «Про іпотеку» не поширюються на вказану квартиру. Укладення надалі договорів факторингу про відступлення права грошової вимоги, яке виникло на підставі договорів, укладених між ПАТ «АКБ «Київ» і ПАТ «АК «Укртранс», від 20 лютого 2019 року між ПАБ АБ «Укргазбанк» та ТОВ ФК «Реверс Інвест» та від 30 квітня 2019 року між ТОВ «ФК «Реверс Інвест» та ТОВ «Ріо Фін», а також укладення між цими ж сторонами договорів про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, в тому числі, за іпотечним договором від 28 листопада 2008 року, укладеним між АКБ «Київ» та ВАТ «АК» «Укртранс», не стосуються спірної квартири, яка з 08 липня 2016 року не була предметом іпотеки. Отже, 01 липня 2019 року у державного реєстратора КП «Реєстраційне бюро» Мороза Д. О. були відсутні правові підстави для реєстрації права власності на спірну квартиру за ТОВ «Ріо Фін» за наявності неоспореного права власності позивача на вказану квартиру та того, що з 08 липня 2016 року спірна квартира не була предметом іпотеки. 

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання рішення державного реєстратора КП «Реєстраційне бюро» Мороза Д. О., індексний номер: 47571113 від 01 липня 2019 року 17:56:28, про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «Ріо Фін» протиправним та його скасування з одночасним припиненням права власності ТОВ «Ріо Фін» на квартиру АДРЕСА_1 .

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог про визнання протиправними та скасування запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 32200496 про реєстрацію права власності за ТОВ «Ріо Фін» на квартиру АДРЕСА_1 , вчинений 01 липня 2019 року 14:50:56 державним реєстратором КП «Реєстраційне бюро» Морозом Д. О., та відмовляючи у задоволенні вказаних позовних вимог, апеляційний суд виходив із того, що суд першої інстанції помилково не звернув уваги на те, що з 16 січня 2020 року такого способу захисту порушених речових прав, як визнання протиправним та скасування запису, закон не передбачав, оскільки Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності з 16 січня 2020 року, статтю 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» викладено у новій редакції.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів

У квітні 2025 року представник ТОВ «Ріо Фін» подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог або, за наявності підстав, про закриття провадження у справі.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд не врахував, що іпотека залишається дійсною незалежно від зміни власника майна. ТОВ «Ріо Фін» під час здійснення державної реєстрації відповідно до Закону України «Про іпотеку» та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, надало усі необхідні документи, зокрема повідомлення - вимоги, які адресовані ОСОБА_1 (як іпотекодавцю за статтею 23 Закону України «Про іпотеку») та направлені цінним листом з описом вкладення 08 травня 2019 року на адреси: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 , та на адресу ПрАТ «Автомобільна компанія «Укртранс» (як боржника за кредитним договором). Докази направлення вимоги додавалися представником ТОВ «Ріо Фін» до суду апеляційної інстанції разом із додатковими поясненнями від 04 квітня 2025 року, проте були повернуті апеляційним судом та не були враховані під час розгляду справи. Отже, ТОВ «Ріо Фін» вжито всіх необхідних заходів для повідомлення боржника належним чином про заборгованість.
Поданий позивачем позов не є речово-правовим способом захисту, оскільки позивач не просить поновити його права, а його задоволення не призведе до захисту порушеного чи оспорюваного права або інтересу позивача.На момент звернення позивача до суду власником квартири було ТОВ «Ріо Фін», а позивачем не заявлено віндикаційний позов.
Суд апеляційної інстанції не врахував, що усі відчуження предмета іпотеки відбувались без згоди ПАТ «АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ТОВ «Ріо Фін», відтак, в силу частини третьої статті 12 Закону України «Про іпотеку» правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним. Такі обставини підлягають дослідженню судом, адже не були встановлені у цій справі.
Цей спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а підлягає розгляду в порядку господарського судочинства за правилами ГПК України, оскільки стосується виконання правочинів у господарській діяльності, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи, а також спору щодо права власності, реєстрації прав на майно, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.
Визнаючи рішення державного реєстратора КП «Реєстраційне Бюро» Мороза Д. О. про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «Ріо Фін» протиправним та скасовуючи з одночасним припиненням права власності ТОВ «Ріо Фін» на вказану квартиру, апеляційний суд вийшов за межі позовних вимог, оскільки позивач ні письмово, ні усно не заявляв вимог про припинення права власності ТОВ «Ріо Фін» на спірну квартиру.

Підставами касаційного оскарження постанови апеляційного суду представник заявника зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі №501/1703/16-ц (провадження № 14-138цс19), від 05 травня 2020 року у справі № 161/6253/15-ц (провадження № 14-32цс20), від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20), від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20), від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17 (провадження № 12-44гс20), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20) та у постанові Верховного Суду від 04 липня 2020 року у справі № 520/10060/16 (провадження № 61-5085сво18), від 16 вересня 2020 року у справі № 652/1021/19 (провадження № 61-7648св20), від 30 червня 2021 року у справі № 925/889/20; суд не дослідив зібрані у справі докази.

У серпні 2025 року представник ТОВ «Ріо Фін» подав заяву про поворот виконання рішення та доповнення до касаційної скарги.

Доводи інших учасників справи

У травні 2025 року представник ОСОБА_2 - адвокат Боримська І. О. подала відзив на касаційну скаргу, у якому просила відмовити у задоволенні касаційної скарги та залишити судове рішення без змін як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

У лютому 2026 року представник ОСОБА_2 - адвокат Боримська І. О. подала письмові пояснення, у яких посилалась на те, що 28 січня 2026 року приватним нотаріусом Сумського нотаріального округу Шоколою Н. В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав і обтяжень, відповідно до якого за ОСОБА_2 зареєстровано права власності на 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 .

Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 15 квітня 2025 року для розгляду справи визначено такий склад колегії: суддя-доповідач - Коломієць Г. В. та судді, які входять до складу колегії: Гулько Б. І. Луспеник Д. Д.

Ухвалою Верховного Суду від 17 квітня 2025 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції. 

У серпні 2025 року до Верховного Суду надійшли матеріали справи.
Розпорядженням заступника керівника Апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного цивільного суду від 27 листопада 2025 року призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Системою автоматизованого розподілу справ (протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 листопада 2025 року) визначено суддю-доповідача - Коломієць Г. В. та суддів, які входять до складу колегії: Луспеника Д. Д., Черняк Ю. В.

Ухвалою Верховного Суду від 12 грудня 2025 року справу призначено до розгляду колегією у складі п`яти суддів.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

29 вересня 2004 року між Акціонерним комерційним банком «Київ» (далі - АКБ «Київ») та Відкритим акціонерним товариством «АК» «Укртранс» (далі - ВАТ «АК» «Укртранс», правонаступником якого є ПрАТ «АК «Укртранс») укладений договір № 25/04 про відкриття відкличної кредитної лінії, відповідно до умов якого АКБ «Київ» відкрив ВАТ «АК» «Укртранс» кредитну лінію для фінансування будівництва власного автотранспортного підприємства з лімітом 1 520 000 євро на строк з 29 вересня 2004 року до 25 вересня 2007 року, зі сплатою 14 % річних.

28 листопада 2008 року між АКБ «Київ» (далі - іпотекодержатель) та ВАТ «АК» «Укртранс» (далі - іпотекодавець) укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голубичною О. В. за реєстровим № 3622, згідно з умовами якого забезпечується належне виконання іпотекодавцем вимог іпотекодержателя, що випливають (та/або випливатимуть) з договору № 25/04 від 29 вересня 2004 року про відкриття відкличної кредитної лінії, усіх змін та доповнень до нього, у тому числі, додаткових угод, які можуть бути укладені у майбутньому стосовно розміру кредиту, процентної ставки, терміну повернення кредитних коштів та сплати процентів за їх користування, за яким ВАТ «АК» «Укртранс» отримав кредит у вигляді відкличної кредитної лінії для фінансування будівництва власного автотранспортного підприємства з лімітом 1 220 000 євро на строк з 29 вересня 2004 року до 17 жовтня 2009 року, зі сплатою 18 % річних. Предметом іпотеки є майнові права на квартири у будинку, що будується на земельній ділянці, розташованій на розі (перетині) АДРЕСА_4 .

02 березня 2011 року між АКБ «Київ» (далі - іпотекодержатель) та ВАТ «АК» «Укртранс» (далі - іпотекодавець) укладений договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голубичною О. В. за реєстровим № 309818, про внесення змін до іпотечного договору від 28 листопада 2008 року, згідно з умовами кого сторони доповнили п.п. 1.3 іпотечного договору від 28 листопада 2008 року та доповнили перелік квартир, майнові права на які є предметом договору, у тому числі, квартирою АДРЕСА_5 Печерському районі міста Києва.

У зв`язку із невиконанням ВАТ «АК» «Укртранс» своїх обов`язків за договором про відкриття відкличної кредитної лінії № 25/04 від 29 вересня 2004 року, прокурор в інтересах АКБ «Київ» подав позов до Господарського суду міста Києва (справа № 910/1049/14)

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 15 грудня 2014 року у справі № 910/1049/14 рішення Господарського суду міста Києва від 09 квітня 2014 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Міністерства фінансів України та ПАТ АКБ «Київ» до ПАТ «АК» «Укртранс» відмовлено.

Рішенням Київської міської ради від 13 листопада 2014 року № 373/373 «Про повернення історичних назв та перейменування вулиць, площ, провулків у місті Києві» перейменовано АДРЕСА_4 на АДРЕСА_4.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 61 «Про деякі питання участі держави у виведенні з ринку ПАТ «АКБ «Київ»» установлено, що держава в особі ПАТ АБ «Укргазбанк» бере участь у виведенні ПАТ «АКБ «Київ» з ринку шляхом придбання його активів та зобов`язань у разі віднесення Національним банком України ПАТ «АКБ «Київ» до категорії неплатоспроможних.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 24 лютого 2015 року № 128 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24 лютого 2015 року № 39, яким з 25 лютого 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації.

19 червня 2015 року між АКБ «Київ» (далі - неплатоспроможний банк) та ПАТ «АБ «Укргазбанк» (далі - приймаючий банк) укладено договір про передачу приймаючому банку активів і зобов`язань неплатоспроможного банку, відповідно до умов якого приймаючий банк отримав від боржників неплатоспроможного банку за договорами про здійснення активних операцій права вимоги за договорами забезпечення відповідно до переліку реєстрів.
19 червня 2015 року між АКБ «Київ» (далі - неплатоспроможний банк) та ПАТ «АБ «Укргазбанк» (далі - приймаючий банк) укладений договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки та застави, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С. В. за реєстровим № 3060, відповідно до умов якого неплатоспроможний банк відступає, а приймаючий банк набуває право вимоги за договорами іпотеки та застави, у тому числі, за іпотечним договором від 28 листопада 2008 року, укладеним між АКБ «Київ» та ВАТ «АК» «Укртранс», що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голубичною О. В. за реєстровим № 3622.

На виконання умов договору про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки та застави від 19 червня 2015 року сторони склали акт приймання-передачі активів та зобов`язань.

23 червня 2015 року зареєстровано іпотеку ПАТ «АБ «Укргазбанк» на об`єкт нерухомого майна: квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 169852048.

20 серпня 2015 року між ПАТ «АБ «Укргазбанк» (далі - клієнт) та ТОВ «ФК Кредит Гарант» (далі - фактор) укладений договір про надання фінансових послуг факторингу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бориско О. О. за реєстровим № 1720, відповідно до умов якого клієнт передав у розпорядження фактора за плату та відступив йому своє право вимоги за кредитним портфелем, у тому числі, договір № 25/04 про відкриття відкличної кредитної лінії від 29 вересня 2004 року.

20 серпня 2015 року між ПАТ «АБ «Укргазбанк» (далі - первісний кредитор) та ТОВ «ФК Кредит Гарант» (далі - новий кредитор) укладений договір про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бориско О. О. за реєстровим № 1721, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредиторові право вимоги до боржника, що належать первісному кредитору на підставі кредитного договору та забезпечувальних договорів, а новий кредитор приймає зазначене вище право вимоги та зобов`язується перерахувати первісному кредитору кошти у сумі ціни права вимоги, на умовах, встановлених цим договором.

20 серпня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бориско О. О. здійснено реєстрацію відступлення прав іпотеки на квартиру АДРЕСА_1 за вказаним договором та змінено іпотекодержателя з ПАТ «АБ «Укргазбанк» на ТОВ «ФК Кредит Гарант», що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, № 169852048.

27 серпня 2015 року між ТОВ «ФК Кредит Гарант» (далі - клієнт) та ТОВ «ФК «Джерело Фінансів» (далі - фактор) укладений договір про надання фінансових послуг факторингу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мазарчук Н. В. за реєстровим № 1942, відповідно до умов якого клієнт передав у розпорядження фактора за плату та відступив йому своє право вимоги за кредитним портфелем, у тому числі, договір № 25/04 про відкриття відкличної кредитної лінії від 29 вересня 2004 року.

27 серпня 2015 року між ТОВ «ФК Кредит Гарант» (далі - первісний кредитор) та ТОВ «ФК «Джерело Фінансів» (далі - новий кредитор) укладений договір про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мазарчук Н. В. за реєстровим № 1943, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредиторові право вимоги до боржника, що належать первісному кредитору на підставі кредитного договору та забезпечувальних договорів, а новий кредитор приймає зазначене вище право вимоги та зобов`язується перерахувати первісному кредитору кошти у сумі ціни права вимоги, на умовах, встановлених цим договором.

27 серпня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мазарчук Н. В. здійснено реєстрацію відступлення прав іпотеки на квартиру АДРЕСА_1 за вказаним договором та змінено іпотекодержателя з ТОВ «ФК Кредит Гарант» на ТОВ «ФК «Джерело Фінансів», що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 169852048.

15 червня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левінець В. Ю. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - номер запису про право власності: 14988917, індексний номер 30073810, та зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «ФК «Джерело фінансів», підставою виникнення права власності зазначено - договір відступлення прав вимоги № 1943, виданий 27 серпня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мазарчук Н. В.

15 червня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левінець В. Ю. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - номер запису про право власності: 14991452, та зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «Фактор Інвест Плюс», підставою виникнення права власності зазначено акт приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: 3/1506-2016, виданий 15 червня 2016 року ТОВ «Фактор Інвест Плюс».

29 червня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левінець В. Ю. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - номер запису про право власності: 15161682, та зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «ФК «Інвест Гарант Актив», підставою виникнення права власності зазначено договір купівлі-продажу № 110, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левінець В. Ю. 

08 липня 2016 року між ТОВ «ФК «Інвест Гарант Актив» (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_6 , яка складається з двох кімнат, загальною площа квартири - 130,00 кв. м, житлова площа - 68,6 кв. м. Договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Савчук О. А. за реєстровим № 978.

Відповідно до пункту 1.2 договору купівлі-продажу, квартира належить продавцю ТОВ «ФК «Інвест Гарант Актив» на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левінець В. Ю. та зареєстрованого за № 110 від 29 червня 2016 року.

08 липня 2016 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Савчук О. А. здійснила реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 

24 листопада 2016 року змінилась назва юридичної особи ТОВ «ФК «Інвест Гарант Актив» на ТОВ «Гаргона».

13 грудня 2016 року набрало законної сили рішення Господарського суду міста Києва від 23 грудня 2015 року у справі № 910/28036/15, яким частково задоволено позов ПАТ «АБ «Укргазбанк». Визнано недійсними договір про надання фінансових послуг факторингу від 20 серпня 2015 року № 1720 та договір про відступлення права вимоги від 20 серпня 2015 року, укладені між ПАТ «АБ «Укргазбанк» та ТОВ «ФК «Кредит Гарант», що посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бориско О. О.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14 листопада 2017 року у справі № 910/28036/15 роз`яснено рішення Господарського суду міста Києва від 23 грудня 2015 року, а саме про те, що на підставі цього рішення ПАТ «АБ «Укргазбанк» як заставодержатель (іпотекодержатель) за договорами застави транспортних засобів від 28 лютого 2005 року, зареєстрований у реєстрі за № 561; застави транспортних засобів від 13 серпня 2004 року, зареєстрований у реєстрі за № 3174; застави майна від 19 червня 2007 року № 5-06/54; застави майна від 30 листопада 2007 року № 5-02/60-07; застави від 27 вересня 2005 року, зареєстрований у реєстрі за № 4349; застави від 27 листопада 2008 року, зареєстрований у реєстрі за № 7103; застави від 23 лютого 2008 року, зареєстрований у реєстрі за № 1478; іпотеки від 30 червня 2006 року, зареєстрований у реєстрі за № 2559; іпотеки від 22 липня 2004 року, зареєстрований у реєстрі за № 2906; іпотеки від 28 листопада 2008 року, зареєстрований у реєстрі за № 3622; іпотеки від 27 лютого 2008 року, зареєстрований у реєстрі за № 1400; іпотеки від 27 червня 2008 року, зареєстрований у реєстрі за № 1980; іпотеки від 28 грудня 2007 року, зареєстрований у реєстрі за № 2675; іпотеки від 30 травня 2008 року, зареєстрований у реєстрі за № 1564, вправі звертатися до державного реєстратора із заявами про внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного реєстру обтяжень рухомого майна, змін до них та їх скасування, пов`язаних з відображенням дійсних відомостей про права на нерухоме та рухоме майно та їх обтяжень, про об`єкти та суб`єктів цих прав, в тому числі про нього як обтяжувача.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки від 21 грудня 2017 року, державним реєстратором Олефіренко К. М. 21 грудня 2017 року на підставі іпотечного договору № 3622, договорів про внесення змін до нього та рішення Господарського суду міста Києва від 23 грудня 2015 року у справі № 910/28036/15 внесені до Державного реєстру відповідні відомості про іпотеку, а саме внесені дані щодо іпотекодержателя: ПАТ АБ «Укргазбанк»; іпотекодавцем є ПАТ «АК «Укртранс».

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження від 21 грудня 2017 року державним реєстратором Олефіренко К. М. 21 грудня 2017 року на підставі іпотечного договору № 3622, договорів про внесення змін до нього та рішення Господарського суду міста Києва від 23 грудня 2015 року у справі № 910/28036/15, внесені до державного реєстру відповідні відомості про обтяження, а саме внесені дані щодо обтяжувача: ПАТ АБ «Укргазбанк»; особа, майно якої обтяжуються: ПАТ «АК «Укртранс».
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01 липня 2019 року скасовано ухвалу про роз`яснення від 14 листопада 2017 року у справі № 910/1050/14, на підставі якої нотаріус Олефіренко К.М. внесла первісний запис про обтяження квартири АДРЕСА_1 , іпотекою.

20 лютого 2019 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ТОВ ФК «Реверс Інвест» укладено договір факторингу про відступлення права грошової вимоги, яке виникло на підставі договорів, укладених між ПАТ «АКБ «Київ» та ПАТ «АК «Укртранс», та договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, в тому числі, за іпотечним договором від 28 листопада 2008 року, укладеним між АКБ «Київ» та ВАТ «АК» «Укртранс».

21 лютого 2019 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Осипенко Д. О. прийняв рішення та вніс записи про зміну іпотеки та зміну реєстрації обтяження квартири АДРЕСА_1 , на підставі договору відступлення права вимоги за договором іпотеки від 20 лютого 2019 року № 874, тобто було змінено сторону у вже існуючому записі про обтяження, яке внесла приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Олефіренко К. М. 

30 квітня 2019 року між ТОВ «ФК «Реверс Інвест» та ТОВ «Ріо Фін» укладений договір факторингу № 30/04, відповідно до умов якого ТОВ ФК «Реверс Інвест» відступило ТОВ «Ріо Фін» право грошової вимоги до ПАТ «АК «Укртранс», та договір про відступлення прав вимог за договором іпотеки (в тому числі, за іпотечним договором від 28 листопада 2008 року, укладеним між АКБ «Київ» та ВАТ «АК» «Укртранс», що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голубичною О. В. за реєстровим № 3622), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козаєвою Н. М. та зареєстрований за № 2097.

30 квітня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козаєвою Н. М. внесено записи про зміну іпотеки та зміну реєстрації обтяження квартири АДРЕСА_1 , на підставі договору факторингу від 30 квітня 2019 року № 30/04, договору про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки від 30 квітня 2019 року № 2097, укладеного між ТОВ «ФК «Реверс Інвест» та ТОВ «Ріо Фін».

Відповідно до опису змін іпотеки щодо суб`єктів: додано дані про іпотекодержателя ТОВ «Ріо Фін», видалено відомості про іпотекодержателя ТОВ «ФК «Реверс Інвест», іпотекодавцем залишилось ПАТ «АК «Укртранс».

01 липня 2019 року державним реєстратором КП «Реєстраційне бюро» Морозом Д. О. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 47571113 від 01 липня 2019 року, про зміну права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «Ріо Фін», що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 172196954.

16 вересня 2022 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Шоколою Н. В. був посвідчений заповіт № 2053 від імені ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до якого останній призначив спадкоємцем належної йому квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 помер.

30 вересня 2023 року ОСОБА_2 через законного представника подав приватному нотаріусу Сумського міського нотаріального округу Шоколі Н. В. заяву про прийняття спадщини за заповітом.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скаргаТОВ «Ріо Фін» підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам судові рішення не відповідають.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.
Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ. 

Згідно з частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами. 

Не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом (стаття 20 ЦПК України).

Справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів, визначено статтею 20 ГПК України. 

Критеріями належності справи до господарського судочинства за загальними правилами є одночасно суб`єктний склад учасників спору та характер спірних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Ознаками господарського спору є, зокрема: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих ЦК України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Відповідно до пунктів 1, 6 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: 
- справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; 
- справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/1733/18 (провадження № 12-170гс18) зроблено висновок, що до юрисдикції господарських судів належать справи у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи.

За змістом частини першої статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, заставою.

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи, а також застава об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості (частина перша статті 575 ЦК України).

Відповідно до положень частин першої, другої статті 23 Закону України «Про іпотеку», у разі переходу права власності (права господарського відання, спеціального майнового права) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна навіть у випадку, якщо до відома набувача не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності (право господарського відання, спеціальне майнове право) на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права та несе всі його обов`язки за іпотечним договором в обсязі та на умовах, що існували до набуття такою особою права власності на предмет іпотеки.

У справі, яка є предметом касаційного перегляду, спір виник щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи, перехід права власності на майно, передане в іпотеку, до відповідача, відбувся в межах умов іпотечного договору, а тому вимоги позивача про незаконність набуття права власності відповідачем підлягають розгляду в порядку господарського судочинства за правилами ГПК України.

Таким чином, виходячи із змісту правовідносин сторін як таких, що виникли щодо правочину, укладеного для забезпечення виконання основного зобов`язання, і сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи, суд першої інстанції та апеляційний суд не врахували та залишили поза увагою те, що вони не наділені повноваженнями розглядати у порядку цивільного судочинства питання щодо визнання протиправним та скасування рішення і запису про державну реєстрацію права власності, внесеного на підставі іпотечного договору, укладеного на забезпечення виконання кредитного договору між юридичними особами, оскільки такий спір розглядається господарським судом.

Подібні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі № 757/6123/19-ц (провадження № 61-8737св22) та від 17 травня 2023 року у справі № 757/54224/19-ц (провадження № 61-6297св22), від 04 вересня 2024 року у справі № 757/67719/21-ц (провадження № 61-6858св24), а також у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 201/5876/22 (провадження № 61-4378сво23).

Виходячи з положень вищезазначених норм права, суди першої та апеляційної інстанцій, розглянувши справу у порядку цивільного судочинства, діяли не як суд, встановлений законом в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України).

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина третя статті 400 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 414 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в касаційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів касаційної скарги (частина друга статті 414 ЦПК України).

З огляду на те, що цю справу суди першої та апеляційної інстанцій розглянули з порушенням правил юрисдикції, судові рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню, а провадження у справі - закриттю. 

Щодо наслідків закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України

Якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачу про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі (частина перша статті 256 ЦПК України).

Отже, закінчивши касаційний розгляд і закриваючи провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України, суд касаційної інстанції має роз`яснити позивачу про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства.

З огляду на те, що колегія суддів вирішила на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України закрити провадження у справі, вона, відповідно до частини першої статті 256 ЦПК України, роз`яснює позивачу його право протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови звернутися до Верховного Суду із заявою про направлення справи до відповідного суду господарської юрисдикції.

Керуючись статтями 255, 256, 400, 409, 414, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріо Фін» задовольнити.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 19 грудня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року скасувати.
Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3, до державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційне бюро» Мороза Дмитра Олександровича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріо Фін», треті особи: Приватне акціонерне товариство «Автомобільна компанія «Укртранс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Гарант», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Джерело Фінансів», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фактор Інвест Плюс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Гаргона», про визнання протиправним та скасування рішення і запису про державну реєстрацію прав закрити.

Роз`яснитиОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3, що розгляд справи віднесено до юрисдикції господарського суду і протягом десяти днів з дня отримання копії судового рішення він може звернутися до Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник 

Судді: І. Ю. Гулейков

Г. В. Коломієць

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк