Справа № 301/238/26
2/301/392/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"26" лютого 2026 р. м. Іршава 

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Чийпеш А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дітей,
в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд Закарпатської області з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини.
Позовні вимоги мотивовано тим, що 16 жовтня 2021 року сторони зареєстрували шлюб у Іршавському відділі державної реєстрації актів цивільного стану за актовим записом №226.
Під час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Іршавського районного суду від 19.01.2026 року по справі №301/2817/25 шлюб між сторонами розірвано, однак на даний час рішення суду ще не набрало законної сили.
Позивачка з дітьми проживає окремо від відповідача, який не піклується про здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток дітей та не бере належної участі у їх вихованні та утриманні. Діти перебувають на утриманні позивачки. 
Заочним рішенням Іршавського районного суду від 15.11.2024 року по справі №301/3591/24 відповідача зобов`язано до сплати аліментів на користь позивачки на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку для кожної дитини, щомісяця, починаючи з 18 жовтня 2024 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Малолітні діти сторін потребують коштів на придбання одягу, взуття та продуктів харчування, що у свою чергу тягне додаткові витрати, пов`язані із підготовкою до їх самостійного життя та фізичним розвитком і здоров`ям.
Відповідач здоровий, працездатний, працює далекобійником на вантажному автомобілі, від чого отримує дохід, однак позивачка не має можливості надати довідку про його доходи. Інших осіб на утриманні у відповідача немає.
ОСОБА_1 просила змінити спосіб стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей, що згідно з рішенням Іршавського райсуду від 15.11.2024 року визначений у частці від заробітку (доходу), та зобов`язати ОСОБА_2 до сплати аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі по 5000 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.
Ухвалою Іршавського районного суду від 30.01.2026 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
У судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, подали до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали, просили такі задовольнити та розглянути справу по суті без їх участі, заперечень проти заочного розгляду справи не подали (а.с.25,27).
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки не повідомив, поважність неявки не підтвердив, відзиву на позов не подав (а.с.17,26).
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторона посилалася як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги задовольнити, виходячи з таких підстав.
Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі і є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей серії НОМЕР_1 від 22.11.2023 року (а.с.8) та серії НОМЕР_2 від 04.10.2024 року (а.с.9).
Шлюб сторін розірвано та вони проживають окремо, діти проживають з позивачкою.
На підставі рішення Іршавського райсуду від 15.11.2024 року з відповідача ОСОБА_2 стягуються на користь позивачки ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку для кожної дитини, щомісяця, починаючи з 18 жовтня 2024 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с.10-12).
Згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Згідно з ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
У постанові від 13.02.2019 року по справі №152/100/18 Верховний Суд вказав, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Ураховуючи наведене, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. При цьому правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184, 192 СК України.
У постанові від 14.11.2018 року по справі №372/2393/17 Верховний Суд зазначив, що право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). 
Отже, прерогатива обрання того чи того способу стягнення аліментів (у частці від доходу або у твердій грошовій сумі), якщо останній вже визначений початково рішенням суду, належить одержувачу аліментів.
Враховуючи наведене, позовна вимога ОСОБА_1 про зміну способу стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей є підставною.
Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Позивачка просила змінити спосіб стягнення з відповідача аліментів на утримання двох дітей, що визначений рішенням суду у розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця на стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 5000 грн. щомісяця на кожну дитину.
Позовні вимоги мотивує тим, відповідач є здоровим, працездатним, працює далекобійником на вантажному автомобілі, від чого отримує дохід, не має на утриманні інших осіб.
Згідно з ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Однак, позивачка не надала доказів, що підтверджують розмір доходів відповідача, його матеріальне становище та стан здоров`я. 
При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 141, 182 СК України враховує, що відповідач є молодою за віком особою, а також положення стосовно рівності прав та обов`язків батьків, у тому числі, щодо утримання дітей.
Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі №759/10277/18, зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.
Дана позиція суду узгоджується з позицією Верховного Суду від 16.06.2021 року у справі №643/11949/19.
Відповідач відзиву на позов не подав.
Враховуючи наведене, з урахуванням вимог розумності та справедливості, положень ч.2 ст.182 СК України щодо мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (для дітей віком від 6 до 18 років з 01.01.2026 року становить 3512 грн.), а також положення щодо розміру аліментів, який має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, конкретних обставин справи та поданих стороною доказів, суд вважає змінити спосіб стягнення з відповідача аліментів з частки від його заробітку (доходу) на тверду грошову суму, визначивши розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі по 4000 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили (відповідно до п.23 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року) і до досягнення дітьми повноліття.
Відповідно до ч.2 ст.184 СК України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону.
Оскільки згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачку звільнено від сплати судового збору за позовну вимогу про зміну способу стягнення аліментів, суд вважає відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України стягнути такий з відповідача в сумі 1331,20 грн.
Керуючись ст. 180-182, 184, 192 Сімейного кодексу України, ст. 13, 247 ч.2, 263-264, 279, 280 ЦПК України,
р і ш и в :

Позов задовольнити частково.
Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 15 листопада 2024 року по цивільній справі №301/3591/24 у частці від заробітку (доходу), на стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканки АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліментів у твердій грошовій сумі по 4000 (чотири тисячі) грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.
В решті позовних вимог відмовити.
Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь держави 1331 (одну тисячу триста тридцять одну) грн. 20 коп. судового збору, який підлягає сплаті за наступними реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано позивачкою протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складено 26 лютого 2026 року.

Головуюча : М. О. Пітерських