Дата документу 12.03.2026	Справа № 554/764/26	
 	Провадження № 2/554/2123/2026	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2026 року Шевченківський районний суд міста Полтави 
в складі головуючого судді Чуванової А.М.,
за участю секретаря судового засідання Єсліковської О.А.,
за участю учасників справи:
представник позивачів: адвокат Ковтун М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про стягнення в порядку спадкування недоотриманої пенсії, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України у Полтавській області, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2026 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про стягнення в порядку спадкування недоотриманої пенсії у розмірі 243 256,23 грн. 
В обгрунтування позовних вимог вказали, що їх батько - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був військовим пенсіонером і отримував пенсію у відповідності до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" та перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області. 
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 13.07.2023 року у справі №440/7567/23 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови ОСОБА_4 у здійсненні перерахунку з 01.04.2019 року основного розміру пенсії з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, встановлених довідкою N?ФП55343/2851 від 20.04.2023 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_4 з 01.04.2019 року відповідно до вимог статей 43 та 63 Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХІI "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", статті 9 Закону України від 20.12.1991 року №2011-ХII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №ФП55343/2851 від 20.04.2023 року з урахуванням проведених виплат. 
На виконання зазначеного судового рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області виконані розрахунки на доплату пенсії ОСОБА_4 . За результатами розрахунку визначено суми пенсії, що підлягали доплаті пенсіонеру на загальну суму 243 256,23 грн. Проте, за життя ОСОБА_4 вказані доплати до пенсії виплачені не були. Внаслідок смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Запорожець О.О. заведена спадкова справа №132/2023. 
У відповідності до ст. 1261 Цивільного кодексу України спадкоємцями майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 є його доньки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Інших спадкоємців, в тому числі, що мають право на обов`язкову частку у спадщині немає. З метою встановлення маси спадкового майна спадкодавця ОСОБА_4 нотаріусом було надіслано запит до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, на який відповідачем надана відповідь, що дані кошти підлягають виплаті в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями судів за рахунок коштів Державного бюджету України. 
Зазначені доплати пенсії нараховані ОСОБА_4 не включаються до складу спадщини і можливо їх отримати лише у разі заміни сторони виконавчого провадження, оскільки дане право передбачено ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України.
Проте, такі доводи відповідача не ґрунтуються на нормах права. Позивачі є спадкоємцями всього майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , а тому вони успадкували в тому числі і належні спадкодавцю суми пенсії у відповідності до положень статті 1227 ЦК України у тому розмірі, в якому спадкодавець мав право на їх отримання на момент його смерті. Заходи досудового врегулювання спору проводилися шляхом переговорів, проте такі заходи позитивних результатів не дали.
Ухвалою суду від 22.01.2026 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
09.02.2026 року від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.07.2023 року по справі №440/7567/23 ОСОБА_4 нараховано заборгованість пенсійних виплат за період з 01.04.2019 року по 30.09.2023 року в розмірі 243 256, 23 грн. Пенсія ОСОБА_4 виплачувалася шляхом перерахування на його особистий рахунок, відкритий у Полтавському обласному управлінні АТ «Ощадбанк». Виплата пенсії проведена в повному обсязі по 30.09.2023 року, заборгованості по виплаті немає. Відповідно до статті 61 Закону №2262 суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Виходячи з вищевикладеного, недоотримана пенсія, яка входить до складу спадщини, відсутня. Кошти нараховані на виконання рішення суду Полтавського окружного адміністративного суду можливо отримати у разі заміни сторони виконавчого провадження.
Згідно з положеннями ст. 52 Закону №1058, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується – по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшли не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Отже, виходячи з аналізу вищезазначених правових норм, предметом спадкування можуть бути лише конкретні суми нарахованої пенсії або інших виплат, які належали спадкодавцеві за життя і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю.
Також згідно з практикою застосування норм права, викладеною у постанові Верховного Суду у постанові від 17.08.2018 року у справі №825/3610/15-а, де Верховним Судом висловлена позиція, стосовно того, що предметом спадкування можуть бути лише конкретні суми заробітної плати або інших виплат, які належали спадкодавцеві за життя і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю (а.с.49-52).
Ухвалою суду від 17.02.2026 року витребувано у приватного нотаріуса Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Запорожець О.О. належним чином завірену копію спадкової справи № 132/2023, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 . Залучено до участі у справі, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог, - Головне управління Державної казначейської служби України у Полтавській області.
Представник позивачів - адвокат Ковтун М.В. в судовому засіданні позов підтримав, просив вимоги задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.
Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області до суду повторно не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. 
Представник третьої особи Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області до суду не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.
Суд, у відповідності до вимог ст. 223 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, на підставі наявних у справі даних і доказів.
Заслухавши представника позивачів, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню , виходячи з наступного.
Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Стаття 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Статтею 15 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин.
Судом встановлено, що  ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачів - ОСОБА_4 (а.с.23 – свідоцтво про смерть; а.с.13,17,21 – свідоцтва про народження; а.с.14,18,22 - свідоцтва про одруження).
Відповідно до матеріалів спадкової справи №132/2023 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , заведеної приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Полтавського району Запорожець О.О., позивачі є спадкоємцями на майно померлого (а.с.99-194).
Як вбачається з матеріалів справи,ОСОБА_4 був військовим пенсіонером, отримував пенсію у відповідності до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та перебував на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області.
За життя ОСОБА_4 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду для здійснення перерахунку та виплати пенсії (а.с.28-30 – рішення суду). 
Згідно з матеріалами справи, що також не заперечується відповідачем, на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.07.2023 року у справі № 440/7567/23 ОСОБА_4 нарахована заборгованість пенсійних виплат з 01.04.2019 по 30.09.2023 року у розмірі 243 256,23 грн. 
Проте, за життя ОСОБА_4 вказані доплати до пенсії виплачені не були.
Натомість, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на запит нотаріуса надало відповідь, що дані кошти підлягають виплаті в межах бюджетних асигнувань, зазначені доплати пенсії не включаються до складу спадщини і їх можливо отримати лише у разі заміни сторони виконавчого провадження. Дане право передбачено статтею 379 Кодексу адміністративного судочинства України.
Отже, відповідно до матеріалів справи, на день розгляду справи у суді залишається невиплачена позивачам сума недоотриманої пенсії у розмірі 243 256,23 грн.
Позивачі наполягають на задоволенні позовних вимог. 
Доводи відповідача про те, що немає правових підстав для задоволення позовних вимог є безпідставними, виходячи з наступного.
Встановлено, що за життя ОСОБА_4 не отримав пенсію на підставі рішення суду в загальному розмірі 243 256,23 грн.
Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.
Статтями 1216, 1217 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
За змістом статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України).
В силу частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно з частиною першою статті 1269, частиною першою статті 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Із положень статті 1227 ЦК України слідує, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.
Як передбачено статтею 52 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV), сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
Відповідно до частини першої статті 91 Закону України від 5 листопада 1991року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, що належали пенсіонеру і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.
Згідно зі статтею 61 Закону України від 9 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби» (далі Закон №2262-ХІІ) суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що спадщиною є сукупність прав та обов`язків, які в разі смерті фізичної особи (спадкодавця) переходять від нього до інших осіб (спадкоємців). Об`єктом спадкування можуть бути лише права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент його смерті.
Право на спадщину переходить лише до спадкоємців, які прийняли спадщину в установленому порядку. У разі неприйняття спадщини спадкоємцями за заповітом право на спадкування виникає у спадкоємців за законом почергово.
Діти спадкодавця відноситься до спадкоємців першої черги за законом.
Суми пенсії, які не були одержані спадкодавцем за життя, входять до складу спадщини за сукупності наступних умов: спадкодавець за життя мав право на їх одержання та не реалізував це право; після смерті спадкодавця відсутні члени його сім`ї (або їх неможливо встановити).
Положення частин другої, третьої статті 52 Закону №1058-IV, які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.
Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 вересня 2020 року (справа №428/6685/19), яка згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.
Оскільки ОСОБА_4 за життя було здійснено перерахунок пенсії на підставі рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.07.2023 року у справі № 440/7567/23, а позивачі як спадкоємці за законом в установленому порядку прийняли спадщину після його смерті, тому вони набули право на отримання нарахованої, але не виплаченої пенсії.
Стягнення спадкоємцями у судовому порядку нарахованої на підставі вказаного рішення, але не виплаченої спадкодавцю за життя суми пенсії, не призведе до подвійного стягнення з держави одних і тих самих сум.
Як вбачається із матеріалів справи, за життя ОСОБА_4 не було виплачено донараховану пенсію в розмірі 243 256,23 грн., а позивачі є спадкоємцями після смерті батька ОСОБА_4 , який помер  ІНФОРМАЦІЯ_1  . 
Таким чином, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивачів як спадкоємців на отримання всього належного їм спадкового майна. Тому, суд приходить до висновку про задоволення позову тастягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 в рівних частках недоотриману пенсію, яка була нарахована померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 їх батькові ОСОБА_4 , у сумі 243 256,23 гривень (по 81 085,41 гривень – кожній).
Посилання ГУ ПФУ в Полтавській області на те, що доплату пенсії, нарахованої ОСОБА_4 , можливо отримати лише в разі заміни сторони виконавчого провадження, спростовуються наявними у справі доказами.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачів підлягає стягненню судовий збір в 2 432,56 гривень (по 810,85 гривень – кожній). 
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,81,141,211,223,259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст. 6,15, 1216,1218,1227 ЦК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про стягнення в порядку спадкування недоотриманої пенсії – задовольнити.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, місцезнаходження: 36014, м.Полтава, вул.Гоголя,34, код ЄДРПОУ: 13967927, на користь  ОСОБА_1 ,адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , в рівних частках недоотриману пенсію, яка була нарахована померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 їх батькові ОСОБА_4 , у сумі 243 256,23 гривень (по 81 085,41 гривень – кожній).
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, місцезнаходження: 36014, м.Полтава, вул.Гоголя,34, код ЄДРПОУ: 13967927, на користь  ОСОБА_1 ,адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , судовий збір у розмірі 2 432,56 гривень (по 810,85 гривень – кожній).
Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцяти денний строк з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Учасники справи:
позивач:  ОСОБА_1 ,адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; 
позивач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ;
позивач: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 . 
відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, місцезнаходження: 36014, м.Полтава, вул.Гоголя,34, код ЄДРПОУ: 13967927;
третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України у Полтавській області, місцезнаходження: м.Полтава, вул.Шевченка,1.
Повний текст судового рішення складено 17 березня 2026 року.

Суддя А.М.Чуванова