ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

23 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/10379/24	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),
суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В., 
розглянувши у порядку письмового провадження в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 03.12.2025 року (суддя Садовий І.В., м. Запоріжжя, повний текст ухвали складено 03.12.2025 року) в справі №280/10379/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:
07.11.2024 року ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – відповідач), в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 з встановленням базового місяця - січень 2008 року; визнати протиправними дії відповідача щодо неврахування вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, при нарахуванні та виплаті позивачу індексації грошового забезпечення в період з 01.03.2018 по 15.08.2023; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 з встановленням базового місяця - січень 2008 року; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та доплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 15.08.2023 із урахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 26.12.2024 року позов задоволено частково, визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно з встановленням базового місяця - січень 2008 року; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно із застосуванням січня 2008 року, як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця); визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо неврахування вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, при нарахуванні ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 включно; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням раніше виплачених сум) індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 включно з урахуванням положень абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

15.11.2025 року ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі, в якій просив суд змінити спосіб і порядок виконання судового рішення в порядку ст. 378 КАС України, а саме: шляхом стягнення з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 заборгованість зі сплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 та індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 у розмірі 217819,97 грн.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 03.12.2025 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі. 
Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційної скаргою, в якій просив скасувати ухвалу та заяву задовольнити, змінити спосіб та порядок виконання рішення суду. Свої вимоги апелянт обґрунтовував тим, що у суду першої інстанції наявні підстави змінити спосіб і порядок виконання рішення суду. Апелянт зазначав, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання. Зміна способу виконання судового рішення стосується вже нарахованої та чітко визначеної суми виплати грошового забезпечення, а тому зміна способу і порядку виконання судового рішення не є створенням нового грошового зобов`язання, а є лише зміною невиконаного грошового зобов`язання у форму примусового грошового стягнення для ефективного забезпечення права позивача. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду від 03.12.2025 року в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Відмовляючи у задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду, суд першої інстанції вказував, що зміна способу і порядку виконання рішення суду - це прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими судом. Суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, однак не змінюючи при цьому його змісту, або ж відмовити в задоволенні такої заяви. З матеріалів, доданих до заяви, вбачається, що на виконання рішення суду відповідачем нараховано позивачу індексацію грошового забезпечення за період з січня 2016 року по лютий 2018 року у розмірі 217819,97 грн. Суду не надано доказів того, що відповідач у справі, який є боржником, відмовляється виплачувати позивачу вказану суму. Сторонами не наведено конкретних обставини, що унеможливлюють виконання судового рішення у справі № 280/10379/24, не вказано, які обставини ускладнюють виконання рішення суду. Зобов`язання відповідача вчинити певні дії щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення і стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень певного розміру грошових коштів є різними за своєю суттю способами захисту прав та інтересів позивача, які обираються позивачем при поданні позову, а судом при ухваленні рішення. Резолютивна частина рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26.12.2024 у справі №280/10379/24 має зобов`язальний характер, проте судом при розгляді вказаної справи не вирішувалися позовні вимоги майнового характеру щодо стягнення певної суми коштів і, як наслідок, не перевірялася правильність нарахування заборгованості по індексації грошового забезпечення позивача. Оскільки розрахунок належної позивачу заборгованості по індексації грошового забезпечення судом не здійснювався, тому, зміна способу виконання вказаного вище судового рішення із зобов`язання здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення на стягнення конкретної суми цієї заборгованості фактично призведе до зміни рішення по суті з виходом при цьому за межі позовних вимог та вирішенням питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті, що не передбачено статтею 378 КАС України.
Суд першої інстанції вказував, що судове рішення, що набрало законної сили, стає незмінним (неспростовним), тобто воно не може бути скасоване (змінене) судом, що його прийняв, основні та додаткові судження (висновки) суду по суті справи стають остаточними. 
Встановлено, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 26.12.2024 року позов задоволено частково, визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно з встановленням базового місяця - січень 2008 року; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно із застосуванням січня 2008 року, як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця); визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо неврахування вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, при нарахуванні ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 включно; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням раніше виплачених сум) індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 включно з урахуванням положень абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 24.02.2025 року повернуто апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26.12.2024 року у справі №280/10379/24. Рішення набрало законної сили. 
Відповідачем нараховано позивачу індексацію грошового забезпечення за період з січня 2016 року по лютий 2018 року у розмірі 217819,97 грн. Не надано доказів того, що відповідач у справі, який є боржником, відмовляється виплачувати перераховану суму.
Листом від 25.04.2025 року № 274/Ф ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив про виконання рішення суду, вказував, що здійснено нарахування сум індексації грошового забезпечення стосовно ОСОБА_1 , направлено заяву щодо фінансування перерахунку сум.
Згідно ч. 3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду. Зміна чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення - допускається, в процесі виконання такого рішення, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.
Встановлено, що відповідач по справі, який є боржником не відмовляється виплачувати ОСОБА_1 перераховану індексацію грошового забезпечення. 
Колегія суддів вважає, що позивачем у заяві не доведено, того, що наявні обставини, що унеможливлюють виконання судового рішення. 
Зміна чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання. У заяві про зміни способу чи порядку виконання рішення не вказано, які обставини ускладнюють виконання рішення суду, враховуючи, що боржник не відмовляється виконувати рішення суду.
У позовних вимогах позивач просив суд зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 з встановленням базового місяця - січень 2008 року; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та доплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 15.08.2023 із урахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078. Рішенням суду позовні вимоги задоволено частково, зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно із застосуванням січня 2008 року, як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця); зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням раніше виплачених сум) індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 включно з урахуванням положень абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.
Заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду позивач просить змінити розглянуті та задоволені позовні вимоги.
Колегія суддів зазначає, що зміна способу і порядку виконання рішення суду на стягнення нарахованих сум, є по суті зміною рішення, його доповненням. Стягнення з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивача заборгованості в сумі 217819,97 грн. або іншій сумі є новими позовними вимогами позивача, які не переглянуті судом першої інстанції. 
Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.
У справі №21-506а14 Верховний Суд України у постанові від 24.11.2014 року дійшов висновку, що зміну способу і порядку виконання судового рішення слід розуміти як застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв`язку з неможливістю виконання цього рішення раніше визначеними способом і порядком. При цьому зміна способу виконання не має змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення.
Подібної позиції й дотримується Верховний Суд, зокрема у постановах від 16.07.2020 року у справі №130/2176/17, від 07.03.2018 року у справі № 456/953/15-а, від 11.11.2020 року у справі №817/628/15, від 17.02.2021 року у справі №295/16238/14-а, від 17.02.2021 року у справі № 295/16238/14-а, від 24.07.2023 року у справі №420/6671/18.
Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Таким чином, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, як таку, що прийнята з врахуванням норм процесуального та матеріального права.
Керуючись ст.ст. 312, 315, 316, 320, 321, 322, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 03.12.2025 року в справі №280/10379/24 – залишити без змін. 
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку ст.ст. 328 – 329 КАС України. 

Головуючий - суддя О.М. Лукманова 

суддя Л.А. Божко 

суддя Ю. В. Дурасова