ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

01 квітня 2026 року м. Житомир справа № 240/12426/25
категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Шимоновича Р.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії, 
встановив:
До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" щодо не зарахування до загального страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 08.08.1983 року та довідки 07.03.2024 року №01-19/25-Б про період роботи з 02.08.1983 по 29.01.1991 роки в Житомирській панчішній фабриці «Комсомолка»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області врахувати до загального страхового стажу позивача призначити та виплачувати пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з моменту звернення до відповідача за її призначенням 31.07.2024 року, врахувавши трудову книжку серії НОМЕР_1 від 08.08.1983 року та довідки 07.03.2024 року №01-19/25-Б.
В обґрунтування позову зазначає, що відповідач протиправно відмовив в призначенні пенсії.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській подало до суду відзив на позовну заяву, в якому представник просив відмовити в задоволенні позовних вимог, вказуючи, що за результатами розгляду заяви позивача від 31.07.2024 та доданих до неї документів, відповідачем встановлено відсутність правових підстав для зарахування окремих періодів до страхового стажу.
Зокрема, до страхового стажу не зараховано період роботи з 02.08.1983 по 29.01.1991, відображений у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 08.08.1983, оскільки відповідний запис не містить обов`язкових реквізитів, а саме - відсутній наказ про звільнення з роботи та дата такого звільнення, що унеможливлює перевірку достовірності зазначеного періоду.
Крім того, відповідачем не враховано архівну довідку від 07.03.2024 №01-19/25-Б, оскільки зазначене у ній по батькові російською мовою (« ОСОБА_2 ») не відповідає паспортним даним позивача (" ОСОБА_3 "), що не дає можливості однозначно ідентифікувати особу, щодо якої видано відповідний документ.
Від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області не надходив відзив на позовну заяву. 
Проаналізувавши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач, звернувся до ГУ ПФУ в Житомирській області із заявою про призначення пенсії за віком.
Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області за результатами розгляду заяви позивача прийняло рішення про відмову у призначенні пенсії за віком №063350031286 від 08.08.2024, в якому зазначено, що оскільки не зараховано період роботи з 02.08.1983 по 29.01.1991 згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої 08.08.1983 року, оскільки відсутня підстава звільнення з роботи та не враховано довідку від 07.03.2024 року №01-19/25-Б в зв`язку з зазначенням по батькові російською мовою « ОСОБА_2 », що не відповідає паспортним даним заявника російською мовою « ОСОБА_3 ».
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Предметом позову є відмова відповідача позивачу в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю страхового стажу.
Відповідно до ч. 2 ст. 26 України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років.
Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (абзац перший частини другої статті 24 Закону №1058-ІV).
Абзацом другим частини четвертої статті 26 Закону №1058-ІV передбачено, що наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.
Згідно з ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Отже, законодавством встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями про період роботи, що можуть міститися в інших документах.
Суд зауважує, що трудова книжка містить всю необхідну інформацію про роботу позивача, а саме про дати прийняття на роботу та звільнення з неї, назви посад, тобто про періоди зайнятості позивача на відповідних роботах, а також про підстави внесення відповідних записів.
Достовірність внесеної інформації підтверджена підписами уповноважених осіб роботодавців, які скріплені печатками підприємств, тому у суду відсутні будь-які підстави для сумніву в достовірності внесених до трудової книжки даних.
Однак, недотримання роботодавцем порядку ведення трудової книжки не може ставитися в провину власнику трудової книжки та позбавляти її права на соціальний захист. Окремі недоліки та неточності, наявні в трудовій книжці, не залежали та не залежать від волевиявлення позивача.
Верховним Судом в постанові від 06 лютого 2018 року в справі №677/277/17 висловлено правову позицію, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.
Суд також враховує, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.
Аналогічну позицію викладено в постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року в справі № 754/14898/15-а.
Суд враховує, що вказані вище недоліки не стали перешкодою для подальшого внесення до трудової книжки відомостей про прийняття позивача на роботу та про звільнення після видання відповідних наказів, тобто визначальних відомостей про факт зайнятості позивача на відповідних роботах у відповідному періоді.
В свою чергу відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що спірні записи у трудовій книжці є недійсними та недостовірними.
Керуючись вище вказаними правовими висновками Верховного Суду, суд вважає, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах, а тому відповідачем безпідставно не зараховано періоди роботи позивача, підтверджені трудовою книжкою серії НОМЕР_1 від 08.08.1983 до його страхового стажу.
Крім того суд зауважує, що ім`я, по батькові та прізвище позивача, дата його народження, які зазначені в трудовій книжці та довідці №01-19/25-Б від 07.03.2024 року повністю збігаються з його ім`ям, по батькові, прізвищем та датою народження за паспортом громадянина України, тому в даному випадку у суду відсутні сумніви щодо приналежності цієї трудової книжки позивачу, що виключає необхідність встановлення факту приналежності цього документа позивачу у судовому порядку.
Отже, на час звернення позивача до відповідача із заявою про призначення пенсії позивач мав достатній вік (65 роки) та стаж (більше 20 років) для призначення йому пенсії за віком відповідно ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а тому суд вважає, що відповідач протиправно відмовив в призначенні пенсії і його необхідно зобов`язати призначити пенсію позивачу за віком з 31.07.2024 з урахуванням періодів роботи зазначених в трудовій книжці НОМЕР_1 від 08.08.1983 та довідки №01-19/25-Б від 07.03.2024.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи наведене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 КАС України.
Керуючись статтями 6-9, 77, 90, 139, 242-246, 255, 257, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О. Ольжича, 7, м. Житомир, Житомирська обл., Житомирський р-н., 10003, код ЄДРПОУ 13559341), Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області (майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 поверх, м. Харків, Харківський р-н., Харківська обл., 61022, код ЄДРПОУ 14099344) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.
Визнати протиправними рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №063350031286 від 08.08.2024.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 31.07.2024 пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зарахувавши до страхового стажу період робот, зазначений у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 08.08.1983 року та довідці №01-19/25-Б від 07.03.2024 року, зокрема період роботи з 02.08.1983 по 29.01.1991 у Житомирській панчішній фабриці «Комсомолка».
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 605 грн. (шістсот п`ять гривень) 60 коп.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 605 грн. (шістсот п`ять гривень) 60 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 01 квітня 2026 року.

Суддя Р.М.Шимонович