РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

18 березня 2026 року 	м. Рівне	№460/9343/25	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Поліщук О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, 

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) (далі - відповідач-1), ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - відповідач-2), у якому просить суд:
визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо втручання в Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а саме: безпідставне зняття ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ) з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_5 із взяттям на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_6 та призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період;
визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 25.04.2025 в частині призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язаного ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 );
визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) № 130 від 28.04.2025 (по стройовій частині) в частині зарахування до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 );
зобов`язати начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) виключити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ) із списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 );
зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_6 внести зміни до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів шляхом відновлення відомостей щодо ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ), які були зазначені до 24.04.2025 включно, а саме із зазначенням в «категорія обліку» - «військовозобов`язаний», в «підстава зняття\виключення» - видалити «військовослужбовець», а в «ТЦК та СП», в якому перебуває на військовому обліку - видалити « ІНФОРМАЦІЯ_6 » із зазначенням « ІНФОРМАЦІЯ_5 ».
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що 24.04.2025 з порушенням процедури проведення призову на військову службу, на особливий період, був безпідставно взятий на військовий облік та мобілізований ІНФОРМАЦІЯ_6 до лав Збройних Сил України і зарахований до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_7 . Зазначає, що 24.04.2025 у м. Рівне, по вул. Генерала Безручка його незаконно затримали працівники ІНФОРМАЦІЯ_3 та попри наявність відстрочки позивач був доставлений у м. Сарни до ІНФОРМАЦІЯ_8 . Цього ж дня, позивача направлено на проходження військово-лікарської комісії за результатами якої був він визнаний придатним до військової служби та відправлений для проходження військової служби до ІНФОРМАЦІЯ_7 . Позивач вважає, що працівники ІНФОРМАЦІЯ_3 безпідставно та протиправно здійснювали оповіщення в районі, на який його повноваження не поширювалася. Також вказує, що відповідач-2 здійснив його призов на військову службу без здійснення перевірки наявності у нього відстрочки та всупереч приписам статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». На думку позивача, ІНФОРМАЦІЯ_6 його протиправно було направлено на медичний огляд до моменту взяття на військовий облік, а також незаконно відправлено до місця проходження військової служби. З наведених у позові підстав позивач вважає, що оскаржувані ним накази є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, з огляду на що, просить суд задовольнити позов у повному обсязі.
18.06.2025 через підсистему «Електронний суд» від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач-1 заперечує щодо задоволення позовних вимог та зазначає, що позивача було призвано на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_6 і відправлено у складі команди «3007» до Навчального центру у відповідності до поіменного списку військовозобов`язаних, які призвані ІНФОРМАЦІЯ_6 . З огляду на вищенаведене, наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 130 від 28.04.2025 (по стройовій частині) прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, відтак просить суд відмовити у задоволенні позову.
24.06.2025 позивачем подано до суду відповідь на відзив, у якій більш детально конкретизовано доводи та обґрунтування, зазначені у позовній заяві, а також наведено аргументи на спростування тверджень відзиву відповідача-1. Зокрема, у відповіді на відзив акцентовано увагу на тому, що законних підстав для прийняття наказу про зарахування до особового складу у відповідача-1 не було, оскільки був відсутній наказ про його призов на військову службу по мобілізації. Водночас позивач зазначає, що зарахування його до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_7 з 25.04.2025 є похідним від безпідставного та протиправного взяття на військовий облік, що стало причиною безпідставного призову ІНФОРМАЦІЯ_6 на військову службу під час мобілізації.
02.10.2025 позивачем подано до суду додаткові пояснення з окремих питань у порядку ч. 4 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України.
У встановлений судом строк відзив на позовну заяву ІНФОРМАЦІЯ_6 не надав, тому в силу вимог частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд вирішує справу за наявними матеріалами.
ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.
Ухвалою суду від 02.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Цією ж ухвалою витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_3 належним чином засвідчену копію наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (витягу з нього) від 25.04.2025 в частині призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язаного ОСОБА_1 
23.07.2025 представником позивача до суду подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову.
Ухвалою суду від 23.07.2025 у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.
Ухвалою суду від 06.08.2025 у задоволенні клопотання ІНФОРМАЦІЯ_7 (військової частини НОМЕР_1 ) про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відмовлено.
Ухвалою суду від 10.03.2026 повторно витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_2 належним чином засвідчену копію наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (витягу з нього) від 25.04.2025 в частині призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язаного ОСОБА_1 .
12.03.2026 на виконання вимог ухвали суду від ІНФОРМАЦІЯ_3 надійшли витребувані судом документи. 
Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ ПРАВОВІДНОСИН.
Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, судом встановлено наступне.
Згідно тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_3 від 14.04.2023 ОСОБА_1 перебував на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_9 з 01.04.2005. В розділі 7 тимчасового квитка зазначено, що позивач придатний до військової служби.
Відповідно до військово-облікового документу (Резерв+) сформованого 08.07.2024 ОСОБА_1 присвоєно категорію обліку «військовозобов`язаний», звання «молодший лейтенант», має відстрочку до 02.11.2024 на підставі абз. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-ХІІ від 21.10.1993 (далі - Закон № 3543-ХІІ) та перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_10 . Номер в реєстрі Оберіг: 060720229317413800037.
У листі від 28.05.2025 № 11/2/947, наданому у відповідь на адвокатський запит, ІНФОРМАЦІЯ_11 підтвердив ту обставину, що ОСОБА_1 користувався правом на відстрочку у період з 02.11.2023 по 03.11.2024 на підставі абз. 11 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-ХІІ, як особа, що має дружину (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І чи ІІ групи, за умови, що такі особи з інвалідністю не мають інших працездатних осіб, зобов`язаний відповідно до закону їх утримувати.
Згідно військово-облікового документу (Резерв+) сформованого 25.04.2025 ОСОБА_1 має категорію обліку «військовозобов`язаний», звання «молодший лейтенант», перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_12 . Зазначено, що 22.04.2025 пройшов військово-лікарську комісію та визнаний придатним до військової служби. Інформація про наявність відстрочки у ОСОБА_1 та її тип відсутня. 
Відповідно до військово-облікового документу (Резерв+) сформованого 27.04.2025 ОСОБА_1 має категорію обліку «не військовозобов`язаний», підстава зняття/виключення «військовослужбовець», звання «молодший лейтенант», перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_12 . 
25.04.2025 ОСОБА_1 подав заяву на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 з проханням взяти його на військовий облік у зв`язку з призовом за мобілізацією, як такого, що прибув із ІНФОРМАЦІЯ_13 .
Листом від 08.09.2025 ІНФОРМАЦІЯ_11 повідомив, що особова справа молодшого лейтенанта ОСОБА_1 надіслана на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 по розносній книзі № 12 пункт 16 від 25.04.2025.
Судом також встановлено, що 25.04.2025 ОСОБА_1 поштовим листом надіслав до ІНФОРМАЦІЯ_13 заяву про оформлення відстрочки від призову на військову службу на підставі пункту 13 частини 1 статті 23 Закону № 3543-ХІІ. 
Листом від 05.05.2025 № 1/9135 ІНФОРМАЦІЯ_11 повідомив ОСОБА_1 про необхідність подання такої заяви особисто з пред`явленням військово-облікового документу. Інформація про розгляд заяви по суті та надання відстрочки, відсутня.
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 287 від 24.04.2025 ОСОБА_1 призвано на військову службу по мобілізації до військової частини НОМЕР_1 .
25.04.2025 відповідно до поіменного списку військовозобов`язаних, які призвані ІНФОРМАЦІЯ_6 і відправлені у складі команди «3007» від 25.04.2025 № 4304, ОСОБА_1 відправлений для проходження військової служби у складі команди в розпорядження командира « НОМЕР_1 » у АДРЕСА_1 .
28.04.2025 командир НОМЕР_4 навчального батальйону звернувся до начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 з проханням призначити на посади НОМЕР_4 навчального батальйону молодшого лейтенанта ОСОБА_1 , який призваний ІНФОРМАЦІЯ_6 на посаду офіцера резерву групи підготовки (перепідготовки) НОМЕР_4 навчального батальйону (ВОС-0210003П).
Згідно з витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 від 28.04.2025 № 130 молодшого лейтенанта ОСОБА_1 , який прибув із ІНФОРМАЦІЯ_3 та призначеного на посаду офіцера резерву групи підготовки (перепідготовки) НОМЕР_4 навчального батальйону (ВОС-0210003П) зараховано до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_7 та всіх видів забезпечення військовослужбовців, які прийняті на військову службу за призовом під час мобілізації в період запровадження воєнного стану.
Не погоджуючись з діями відповідачів щодо призову на військову службу під час мобілізації та про зарахування до списків особового складу військової частини, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.
ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН ТА ВИСНОВКИ СУДУ.
Статтею 19 Конституції Українипередбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.
Статтею 65 Конституції Українивстановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Відповідно до частини 1, 2 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-XII від 25.03.1992 (в редакції станом на дату прийняття оскаржуваних наказів, далі - Закон № 2232-XII), захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями
Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку (частина 3 статті 1 Закону № 2232-XII).
Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (частина 5 статті 1 Закону № 2232-XII).
Згідно частини 9 статті 1 Закону № 2232-XII, щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:
допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік;
призовники - особи, які взяті на військовий облік;
військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;
військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;
резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
До категорії військовослужбовців прирівнюються іноземці та особи без громадянства, які відповідно до закону проходять військову службу у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту та Національній гвардії України.
Відповідно до частини 10 статті 1 Закону № 2232-XII, громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:
уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;
прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;
проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;
проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;
виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Резервісти зобов`язані прибувати до військової частини, в якій вони проходять службу у військовому резерві, за викликом командира цієї військової частини.
За приписами частини 1-3 статті 2 Закону № 2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Проходження військової служби здійснюється:
громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом;
іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту та Національній гвардії України;
Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.
Частиною 6 вказаної статті передбачено, що одним із видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України», № 1932-ХІІ від 06.12.1991 (тут і далі в редакції станом на дату прийняття оскаржуваних наказів) особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій;
воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Відповідно до пункту 20 частини першоїстатті 106 Конституції України Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Указом Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022 "Про введення воєнного стану у зв`язку з військовою агресією російської федерації" в Україні введений воєнний стан.
В подальшому воєнний стан було продовжено. На час розгляду справи воєнний стан триває.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» оголошено загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України.
Згідно з абзацами 1, 2 частини 1 статті 39 Закону № 2232-ХІІ, призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації, незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.
Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-ХІІ від 21.10.1993 (в редакції станом на дату прийняття оскаржуваних наказів, далі - Закон № 3543-ХІІ) визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Відповідно до частини 2 статті 4 Закону № 3543-ХІІ загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
Статтею 22 Закону № 3543-ХІІ визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Зокрема, відповідно до частини 1 статті 22 Закону № 3543-ХІІ, громадяни зобов`язані:
з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;
надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом;
проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Громадяни, які перебувають на військовому обліку, в добровільному порядку реєструють свій електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста.
Аналіз наведених положень законодавства свідчить, що громадяни проходять військову службу у Збройних Силах України в добровільному порядку або за призовом. Військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період, тобто період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, належить до військової служби за призовом.
Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 154 від 23.02.2022 (в редакції на момент прийняття оскаржуваних наказів, далі - далі Положення № 154), Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
За змістом положень пункту 9 Положення № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань:
ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;
оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам;
здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та розвідувальних органів): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку);
здійснюють контроль за проведенням на підприємствах, у закладах освіти роботи з ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час.
Згідно пункту 81 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 (в редакції чинній на дату прийняття оскаржуваних наказів, далі - Порядок № 560) призов громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період здійснюють:
військовозобов`язаних та резервістів (крім резервістів, які уклали контракти на проходження служби у військовому резерві) - районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки;
військовозобов`язаних та резервістів, які добровільно виявили бажання проходити військову службу в обраній ними військовій частині, - командири військових частин або районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки. Перелік військових частин, командирами яких здійснюється призов військовозобов`язаних та резервістів (крім резервістів, які уклали контракт на проходження служби у військовому резерві) під час мобілізації, визначається Генеральним штабом Збройних Сил;
військовозобов`язаних, які добровільно виявили бажання проходити військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період в обраному ними підрозділі, органі, закладі, установі СБУ, - начальники підрозділів, органів, закладів, установ СБУ відповідно до переліку підрозділів, органів, закладів, установ СБУ, визначених Генеральним штабом Збройних Сил;
військовозобов`язаних та резервістів СБУ - Центральне управління або регіональні органи СБУ;
військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів - керівники розвідувальних органів або визначені їх наказами керівники відповідних підрозділів;
резервістів, які уклали контракти на проходження служби у військовому резерві, - командири військових частин, з якими резервісти уклали такі контракти.
Призов громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період оформляється наказом керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, командира військової частини, керівника розвідувального органу або визначеного ним керівника відповідного підрозділу, Голови СБУ, його заступників чи керівника підрозділу, органу, закладу, установи СБУ.
У разі призову військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період не за місцем їх перебування на військовому обліку (крім тих осіб, що добровільно виявили бажання проходити військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період) такі особи перед призовом на військову службу беруться на військовий облік у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, який здійснює їх призов. Відомості про взяття таких осіб на військовий облік вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів перед їх направленням на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.
Як було встановлено судом, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 287 від 24.04.2025 ОСОБА_1 призвано для проходження військової служби під час мобілізації до військової частини НОМЕР_1 .
За позицією позивача, ІНФОРМАЦІЯ_6 не мав права призивати його на військову службу у зв`язку з тим, що позивач перебував на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_10 , а також мав право на відстрочку. Додатково позивач вказує на порушення порядку оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_6 про призов на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Надаючи правову оцінку наведеним доводам позивача суд зазначає наступне.
Пунктом 3 Порядку № 560 передбачено, що призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період проводиться незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.
Відповідно до пункту 9 Положення № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та розвідувальних органів): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).
Аналогічні положення містяться в частині 1 статті 39 Закону № 2232-XII, на військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації, незалежно від місця їх перебування на військовому облік.
З наведених судом нормативно-правових актів слідує, що на військову службу під час мобілізації призиваються військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не мають відстрочки або не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації. У свою чергу територіальні центри комплектування та соціальної підтримки наділені повноваженнями щодо призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.
При цьому, для перебування на військовому обліку, надання облікових даних, проходження медичного огляду для визначення ступеня придатності до військової служби та призову громадян на військову службу під час мобілізації, згода військовозобов`язаного не передбачена, оскільки це є їх обов`язком, що визначено законодавством України.
Так, судом встановлено, що позивач на час виникнення спірних правовідносин перебував у статусі військовозобов`язаного і постановлення його на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_6 , шляхом зняття з військового обліку у ІНФОРМАЦІЯ_10 відбулось без порушення вимог закону, оскільки територіальні центри комплектування та соціальної підтримки наділені повноваженнями щодо призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.
При цьому, судом встановлено, що 25.04.2025 ІНФОРМАЦІЯ_11 надіслав особову справу молодшого лейтенанта ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 по розносній книзі № 12 пункт 16 від 25.04.2025.
В контексті наведеного судом не встановлено порушень процедури оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_6 та постановлення на облік ОСОБА_1 .
Позивач також стверджує про порушення процедури мобілізації, оскільки він мав чинну відстрочку від мобілізації на підставі абз. 11 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-ХІІ, так як вважає, що попередньо надана йому відстрочка з 02.11.2023 по 02.11.2024 автоматично продовжилась у відповідності до абзацу 10 пункту 60 Порядку № 560. При цьому, позивач посилається на абзац 10 пункту 60 Порядку № 560 в редакції чинній до 08.05.2025.
Оцінюючи на предмет обґрунтованості та законності вказані позивачем доводи суд зазначає наступне.
Статтею 23 Закону № 3543-ХІІ передбачені підстави відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
Так, згідно з пунктом 1 частини 1 статті 23 Закону №3543-ХІІ, не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані які мають дружину (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи.
Згідно військово-облікового документу (Резерв+) сформованого 08.07.2024 ОСОБА_1 присвоєно категорію обліку «військовозобов`язаний», звання «молодший лейтенант», діюча відстрочка до 02.11.2024 на підставі абз. 11 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-ХІІ. Перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_10 . Номер в реєстрі Оберіг: 060720229317413800037.
У листі від 28.05.2025 № 11/2/947 ІНФОРМАЦІЯ_11 підтвердив ту обставину, що ОСОБА_1 користувався правом на відстрочку у період з 02.11.2023 по 03.11.2024 на підставі абз. 11, ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-ХІІ.
При цьому, наявність іншого права на відстрочку, або строку її дії судом не встановлено і такі докази в матеріалах справи відсутні. 
Суд звертає увагу на те, що відстрочка у позивача закінчувалась 03.11.2024, а тому з метою встановлення обставин її можливого автоматичного продовження суд застосовує до спірних правовідносин Порядок № 560 у редакції саме станом на 03.11.2024.
Так, відповідно до пункту 60 Порядку № 560 у редакції чинній станом на дату закінчення у ОСОБА_1 відстрочки від призову по мобілізації (станом на 03.11.2024), комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.
Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.
На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.
Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.
У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6.
У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.
До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації надається на строк дії відповідних законних підстав, але не більш як на строк проведення мобілізації, встановлений Указом Президента України. У разі продовження строку проведення мобілізації перевірка підстав у військовозобов`язаного на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, крім підстав, зазначених у пункті 2 частини першої, пунктах 3, 4, 5 частини третьої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", здійснюється за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відстрочка посадовим (службовим) особам, зазначеним в підпунктах 16 - 23 пункту 1 додатка 5, надається на строк їх перебування на відповідній посаді територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, зазначеним в абзаці другому пункту 58 цього Порядку. У разі звільнення зазначених посадових (службових) осіб чи переведення на посаду, не зазначену в підпунктах 16 - 23 пункту 1 додатка 5, відповідний орган державної влади, інший державний орган в одноденний строк інформує шляхом надсилання листа відповідний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, який оформив військовозобов`язаному відстрочку, для її анулювання, а також територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління або регіональний орган СБУ або відповідний підрозділ розвідувальних органів, у яких така особа перебуває на військовому обліку.
Для продовження строку дії відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язаний з виданням Указу Президента України про продовження строку проведення мобілізації подає (надсилає) на розгляд комісії заяву у паперовій або електронній формі, зокрема, у разі технічної реалізації засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста.
У разі неможливості провести перевірку у військовозобов`язаного підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів територіальний центр комплектування та соціальної підтримки повідомляє про необхідність надання відповідних підтвердних документів.
Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи, суд зазначає, що пункт 60 Порядку № 560 у редакції станом на дату закінчення у ОСОБА_1 відстрочки від призову по мобілізації (станом на 03.11.2024) не передбачав автоматичного продовження відстрочки, яку позивач мав на підставі абз. 11 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-ХІІ.
Суд враховує, що матеріали справи не містять доказів підтвердження того, що ОСОБА_1 звертався до ІНФОРМАЦІЯ_13 для продовження строку дії відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період після закінчення строку її дії, тобто після 03.11.2024.
Редакція пункту 60 Порядку № 560, яка дозволяє автоматичне продовження відстрочки набула чинності лише з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.2024 № 1558. 
Згідно абзацу 10 пункту 60 Порядку 560 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.2024 № 1558, відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період надається на строк дії відповідних законних підстав, але не більш як на строк проведення мобілізації, встановлений Указом Президента України. У разі продовження строку проведення мобілізації відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язаному продовжується автоматично, але не більш як до настання обставин, за яких особа втрачає законні підстави на відстрочку. 
Отже, абзац 10 пункту 60 Порядку 560 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.2024 № 1558 передбачає автоматичне продовження лише дійсної відстрочки яка була чинною станом на 31.12.2024.
З огляду на встановлені судом обставини справи, ОСОБА_1 станом на 31.12.2024 не мав діючої відстрочки від призову по мобілізації та суду не надано доказів звернення останнього до ІНФОРМАЦІЯ_13 для продовження строку дії відстрочки після закінчення строку її дії, відтак, суд приходить до висновку, що відстрочка від призову по мобілізації у ОСОБА_1 автоматично не могла бути продовжена.
Слід зазначити, що у відповідності до положень підпункту 8 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022, військовозобов`язані повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Отже, праву позивача не бути призваним (не підлягати призову) на військову службу під час мобілізації кореспондує його обов`язок з дотримання правил військового обліку. 
Вищенаведене також узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, що викладена у постанові від 11.04.2024 по справі № 520/7954/22, де зазначено, що «право на відстрочку від призову на військову службу повинно бути реалізоване військовозобов`язаним шляхом вчинення ним активних дій та оформлення його у відповідний спосіб уповноваженим органом, зокрема, районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки. При цьому реалізація такого права може бути здійснена лише до моменту набуття ним статусу військовослужбовця».
Відповідні висновки містятся в постановах Верховного Суду від 22.05.2023 по справі № 260/1851/22, від 18.01.2024 у справі № 280/6033/22, від 11.04.2024 у справі № 520/7954/22, які відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України враховуються судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.
На переконання суду, наявність у позивача права на відстрочку не є безумовним свідченням того, що таке право ним буде реалізовано. Крім того, стаття 23 Закону 3543-ХІІ містить вичерпний перелік осіб які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації і судом під час розгляду цієї справи не встановлено, що позивач відноситься до цієї категорії військовозобов`язаних.
Відтак, твердження позивача про те, що ІНФОРМАЦІЯ_6 не мав права призивати ОСОБА_1 , з огляду на наявну відстрочку на підставі п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-ХІІ судом відхиляються, оскільки з військово-облікового документу (Резерв+) сформованого 08.07.2024 судом встановлено протилежне.
Щодо тверджень позивача про порушення порядку проведення військово-лікарської комісії суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про Основи законодавства України про охорону здоров`я» законодавство України про охорону здоров`я базується на Конституції України і складається з цих Основ та інших прийнятих відповідно до них актів законодавства, що регулюють суспільні відносини у сфері охорони здоров`я.
Так, статтею 70 Закону України «Про Основи законодавства України про охорону здоров`я» визначено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
З метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України 14 серпня 2008 року затверджено Положення № 402.
Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при військових комісаріатах і закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Служби безпеки України та інших військових формувань, а також Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Відповідно до пункту 1.1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Пунктом 1.2 розділу І Положення № 402 визначено, що військово-лікарська експертиза - це:
медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України);
визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом;
установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.
Відповідно до підпункту 2.4.5 пункту 2.4 розділу І Положення № 402 ВЛК регіону має право, зокрема: оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення; приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК. Постанову про придатність до військової служби колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення зі Збройних Сил України має право приймати або переглядати тільки ЦВЛК.
Рішенням штатної ВЛК може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд (підпункт 2.4.6. пункту 2.4 розділу І Положення № 402).
Відповідно до підпункту 2.6.1. пункту 2.6. розділу І Положення № 402 до позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать: госпітальні ВЛК; гарнізонні ВЛК; ЛЛК; ВЛК високомобільних десантних військ; ВЛК військових комісаріатів; ВЛК територіального центру комплектування (далі - ВЛК ТЦК); ВЛК цивільного лікувального закладу з правами госпітальної ВЛК.
Постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у ЦВЛК або у судовому порядку (підпункт 2.4.10. пункту 2.4 розділу І Положення № 402).
Водночас, позивачем не надано доказів оскарження постанови військово-лікарської комісії щодо визнання придатним ОСОБА_1 до військової служби по мобілізації і такої вимоги у даній справі не заявлено, а тому суд вважає необґрунтованими посилання позивача на порушення порядку проведення військово-лікарської комісії.
В контексті наведеного суд зазначає, що позивач є громадянином України, військовозобов`язаним, на момент здійснення щодо нього мобілізаційних дій не мав відстрочки від призову та був придатним до військової служби, а отже підлягав призову.
Щодо вимоги позивача про скасування наказів ІНФОРМАЦІЯ_7 суд зазначає, що згідно з пунктом 23 частини 1 статті 4 КАС України, похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).
Оскільки позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу командира ІНФОРМАЦІЯ_7 № 130 від 28.04.2025 та зобов`язання виключити позивача зі списків особового складу військової частини та звільнення з військової служби є похідними від позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу ІНФОРМАЦІЯ_3 № 287 від 24.04.2025, то такі позовні вимоги також не підлягають задоволенню.
Частинами першою, другою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Частиною 2 статті 77 КАС Українивизначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Одночасно суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04), згідно з якою у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Окрім того, відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Інші аргументи учасників справи лише опосередковано стосуються суті і природи спору, а їх оцінка не має вирішального значення для його правильного вирішення.
Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що не підлягають до задоволення.
РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.
Відповідно до статті 139 КАС України, з огляду на ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, підстави для розподілу судових витрат відсутні. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, - відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 
Повний текст рішення складений 18 березня 2026 року 
Учасники справи:
Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 ) 
Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_5 ) Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_14 ( АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_6 ) 

Суддя       Ольга ПОЛІЩУК