Справа № 615/157/26
Провадження № 2/615/247/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2026 року          м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді – Токмакової А.П.,
секретар судового засідання – Клименко Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Валківської міської ради Богодухівського району Харківської області про припинення права спільної часткової власності та визнання права власності на нерухоме майно,

встановив:

 
31.01.2026 позивачі звернулися до суду із позовом про припинення права спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 та визнання за ними права спільної часткової власності на окремий об`єкт нерухомого майна - житловий будинок садибного типу за адресою: АДРЕСА_2 .
Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 12.02.2026 відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд проведено в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 12.03.2026 закрито підготовче провадження.
Представник позивачів ОСОБА_8 подала клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. 
Відповідачі, кожен окремо, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують. 
Представник відповідача Чуприна Н.М. надала клопотання про розгляд справи за відсутності представника міської ради, просить прийняти рішення згідно закону на підставі наявних доказів. 
У відповідності до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Будь-які інші заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивачі є співвласниками квартири АДРЕСА_3 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 25.06.2012, посвідченим приватним нотаріусом Валківського районного нотаріального округу Харківської області, зареєстрованим за №1036. 
Згідно з технічним паспортом №15-1693 квартира АДРЕСА_1 становить 1/2 частину житлового будинку літера А-1.Інша частина будинку — квартира АДРЕСА_2 — належить відповідачам.
Земельна ділянка під об`єктом нерухомості перебуває у комунальній власності Валківської міської ради та знаходиться у користуванні сторін.
З письмової заяви відповідачів, як співвласників іншої частини будинку, на запит позивачів не заперечують проти переведення квартири АДРЕСА_1 у житловий будинок садибного типу та виділення її в окремий об`єкт нерухомості.
Із звіту про технічне обстеження об`єкта нерухомого майна, об`єкт має окремий вхід до будинку, окремий вхід на відокремлену земельну ділянку, самостійні будівельні конструкції, окремі інженерні мережі та комунікації, експлуатується автономно від іншої частини будинку.
Отже, квартира АДРЕСА_1 фактично використовується позивачами, як самостійний житловий будинок. 
Технічним обстеженням встановлено, що будівля має достатню конструктивну жорсткість, несучу здатність та механічний опір, не має дефектів або деформацій та може безпечно експлуатуватися.
З довідки КП «Валківське БТІ», спірний об`єкт нерухомості історично був садовим житловим будинком, який належав колгоспу ім. Леніна, а в подальшому - переданий у комунальну власність та приватизований громадянами.
З метою належного оформлення права власності та проведення реконструкції позивачі звернулися до органу місцевого самоврядування щодо отримання містобудівних умов та обмежень, але отримати відповідні документи не можуть через відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку.
Окрім того, позивачі намагалися врегулювати питання зміни функціонального призначення належного їм об`єкта нерухомого майна у позасудовому порядку, зверталися до органу місцевого самоврядування з метою отримання містобудівних умов та обмежень для реконструкції належної їм квартири АДРЕСА_1 у житловий будинок садибного типу. Але Сектор архітектури та містобудування Валківської міської ради повідомив про неможливість видачі містобудівних умов та обмежень через відсутність у позивачів документів, що посвідчують право власності або користування земельною ділянкою.
Разом з тим судом встановлено, що земельна ділянка, на якій розташований спірний об`єкт нерухомості, перебуває у комунальній власності Валківської міської ради та фактично використовується співвласниками будинку.
В ч.2 ст.42 ЗК України, земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі та прибудинкова територія, передаються безоплатно у власність або у постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, який наразі не затверджено. 
За повідомленням Міністерства розвитку громад та територій України, вирішення питання передачі земельних ділянок співвласникам багатоквартирних будинків потребує внесення комплексних змін до земельного та цивільного законодавства, а врегулювання цього питання лише підзаконним актом Кабінету Міністрів України наразі неможливо.
Таким чином, позивачі фактично позбавлені можливості оформити право власності чи користування земельною ділянкою, розташованою під належним їм об`єктом нерухомого майна, що, у свою чергу, унеможливлює отримання містобудівних умов та обмежень та проведення реконструкції об`єкта нерухомості у встановленому законом порядку.
Відповідачі, як співвласники іншої частини житлового будинку, не виявили наміру здійснювати зміну функціонального призначення належної їм квартири АДРЕСА_2 на житловий будинок садибного типу, що не може бути підставою для обмеження або порушення прав позивачів на належне їм майно, у тому числі на зміну функціонального призначення належного їм об`єкта нерухомості та виділення його у самостійний об`єкт. Суд виходить з того, що реалізація права власності однією особою не може ставитися у залежність від волевиявлення інших співвласників щодо використання належного їм майна, якщо такі дії не порушують їх прав та законних інтересів.
Суд відзначає, що прогалина у законі не може бути підставою для обмеження права позивачів на належне оформлення права власності на майно. У цій справі суд бере до уваги індивідуальний характер правовідносин, технічні характеристики об`єкта нерухомого майна, відсутність спору між сторонами, а також письмове підтвердження відповідачами відсутності заперечень щодо заявлених позовних вимог. Задоволення позову не порушуватиме прав та інтересів інших осіб та відповідає вимогам законодавства.
В ст.319 ЦК України закріплено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно зі ст.383 ЦК України, власник квартири має право здійснювати ремонт та зміни у квартирі за умови, що такі зміни не порушують прав інших співвласників.
Подільною, за ст.183 ЦК України, є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. 
Із ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що перебуває у спільній частковій власності.
Судом встановлено, що спірний об`єкт нерухомості фактично має ознаки будинку садибного типу, оскільки, має окрему земельну ділянку, окремий вхід, автономні інженерні комунікації, експлуатується незалежно від іншої частини будинку.
ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій», зблокований житловий будинок може складатися з декількох будинків, що мають спільну стіну, але є самостійними об`єктами нерухомості.
Таким чином, квартира позивачів фактично відповідає характеристикам індивідуального житлового будинку садибного типу.
Ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.
Згідно зі ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення або невизнання.
За практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішеннях «Інтерсплав проти України» та «Beyeler v. Italy», будь-яке втручання держави у право власності повинно забезпечувати справедливий баланс між інтересами суспільства та правами конкретної особи.
Відсутність законодавчого механізму оформлення прав на земельну ділянку не може покладати на позивачів надмірний та непропорційний тягар, який фактично позбавляє їх можливості реалізувати право власності на належне їм майно.
З огляду на викладене, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є єдиним ефективним способом захисту права позивачів, обґрунтованими, підтверджуються належними та допустимими доказами, яких достатньо для прийняття рішення, тому підлягають задоволенню.
Керуючись ст.263–265 ЦПК України, суд 

 
УХВАЛИВ:

 
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - задовольнити.
Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на квартиру АДРЕСА_3 .
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , право спільної часткової власності на окремий об`єкт нерухомого майна - житловий будинок садибного типу, житловою площею 24,6 кв.м, з ганком, загальною площею 43,8 кв.м, та господарськими будівлями та спорудами: 1/2 частину сараю літ. Б, сарай-прибудову літ. Б, сарай літ. В, сарай літ. Г, погріб літ. Д, погріб літ. П, вбиральню літ. К, огорожу.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя          А.П. Токмакова