УХВАЛА
про відкриття касаційного провадження

21 квітня 2026 року 
м. Київ
справа №320/41748/24
адміністративне провадження №К/990/17011/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Чиркіна С.М. та Шарапи В.М., перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вікторія»
на рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 червня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2026 року
у справі №320/41748/24
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вікторія» 
до Національного банку України 
про визнання протиправним та скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вікторія» (далі - ТОВ «ФК «Вікторія», позивач, скаржник) звернулося до адміністративного суду з позовом до Національного банку України (далі - НБУ, відповідач), в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності ринків небанківських фінансових послуг Національного банку України від 28 червня 2024 року №21/712-рк.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 24 червня 2025 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2026 року, відмовлено у задоволенні позову.

Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ТОВ «ФК «Вікторія» 15 квітня 2026 року звернулося з касаційною скаргою та заявою про поновлення строку на касаційне оскарження до Верховного Суду.

На обґрунтування поважності підстав пропуску строку скаржник зазначає, що вже звертався з касаційною скаргою до Верховного Суду, однак у зв`язку з незазначенням підстав касаційного оскарження касаційну скаргу було повернуто.

На думку позивача, повернення касаційної скарги не позбавляє права на повторне звернення до суду касаційної інстанції з належно оформленою скаргою в межах розумного строку після повернення касаційної скарги.

Надаючи оцінку наведеним підставам поважності пропуску строку, колегія суддів з`ясувала таке.

Так, судом з`ясовано, що вперше касаційну скаргу було подано 02 квітня 2026 року, тобто в межах строку, визначеного статтею 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Ухвалою Верховного Суду від 14 квітня 2026 року касаційну скаргу ТОВ «ФК «Вікторія» було повернуто у зв`язку з незазначенням підстав касаційного оскарження.

Копія ухвали Верховного Суду від 14 квітня 2026 року надійшла в електронний кабінет ТОВ «ФК «Вікторія» через підсистему Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи «Електронний суд» 14 квітня 2026 року о 20:46.

15 квітня 2026 року ТОВ «ФК «Вікторія» вдруге звернулось з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Враховуючи вищевикладене та положення частини третьої статті 329 КАС України, якою передбачено, що строк на подання касаційної скарги може бути поновлений у разі його пропуску з поважних причин, Суд дійшов висновку, що оформлення касаційної скарги у відповідності до вимог КАС України, дотримання строків касаційного оскарження при первинному зверненні до Суду зі скаргою та бажання заявника реалізувати своє право на касаційне оскарження судових рішень у цій справі після постановлення Верховним Судом ухвали від 14 квітня 2026 року у найкоротший строк є підставою для поновлення пропущеного строку та відкриття касаційного провадження.

Розглядаючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження у цій справі, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Підставами касаційного оскарження судового рішення, зазначеними у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, у випадках: відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

На обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що суди першої і апеляційної інстанцій неправильно застосували положення статей 1, 6, 8, 20, 21, 32 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» від 06 грудня 2019 року №361-IX (далі - Закон №361-IX), пункту 8 розділу І Положення про застосування Національним банком України заходів впливу до установ за порушення законодавства з питань фінансового моніторингу, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 28 липня 2020 року №106 (далі - Положення №106), Правил організації статистичної звітності, що подається до Національного банку України в умовах особливого періоду, затверджених постановою Правління Національного банку України від 18 грудня 2018 року №140 та порушили положення частини другої статті 74, статті 242 КАС України.

На думку скаржника, збирання НБУ статистичної інформації не належить до дій, що регулюються Законом №361-IX, а тому за неподання такої інформації або порушення строків її подання не може наставати відповідальність, передбачена цим Законом.

Частиною другою статті 8 Закону №361-IX встановлено вичерпний обсяг зобов`язань суб`єктів первинного фінансового моніторингу, серед яких відсутнє зобов`язання щодо подання статистичної інформації. Єдина передбачена цим Законом підстава для подання інформації вимагає наявності запиту, яким Правила організації статистичної звітності, що подається до Національного банку України в умовах особливого періоду, затверджені постановою Правління Національного банку України від 18 грудня 2018 року № 140, не є.

Позивач за характером своєї діяльності (готівковий обмін валют) не здійснює фінансових операцій, що підлягають фінансовому моніторингу відповідно до статей 20, 21 Закону №361-IX. Як наслідок, у позивача об`єктивно відсутня інформація чи документи, надання яких передбачено пунктом 15 частини другої статті 8 вказаного Закону.

Відповідальність згідно зі статтею 32 Закону №361-IX настає лише у випадках незабезпечення належної організації/проведення первинного фінансового моніторингу або причетності до легалізації доходів. Подання статистичної звітності не входить до заходів моніторингу, тому санкції за статтею 32 не можуть застосовуватися за порушення строків подання такої звітності.

На переконання скаржника, суди першої та апеляційної інстанцій необґрунтовано вважали, що дата виявлення порушення підтверджується виключно актом нагляду. Оскаржуване рішення було прийняте НБУ поза межами шестимісячного строку, встановленого частиною третьою статті 32 Закону №361-IX. Фактичне виявлення обставин, які відповідач кваліфікував як порушення, відбулося ще у грудні 2023 року, що підтверджується листом НБУ від 18 грудня 2023 року №25-0015/93113.

Також ТОВ «ФК «Вікторія» покликається на відсутність висновків Верховного Суду щодо застосування зазначених норм права у питанні наявності у суб`єкта первинного фінансового моніторингу передбаченого Законом №361-IX обов`язку подавати статистичну звітність згідно з Правилами №140, та у питанні допустимості визначення дати виявлення порушення у сфері фінансового моніторингу на підставі Положення №106.

У касаційній скарзі ТОВ «ФК «Вікторія» просить Верховний Суд скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 червня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2026 року і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Таким чином, проаналізувавши підстави, на яких подано касаційну скаргу, враховуючи доводи скаржника, зазначені в обґрунтування необхідності прийняття її до розгляду касаційним судом, а також положення статті 129 Конституції України, якою передбачено право на касаційне оскарження судового рішення, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 червня 2025 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2026 року, з метою з`ясування правильності застосування судами першої і апеляційної інстанцій положень статей 1, 6, 8, 20, 21, 32 Закону №361-IX, пункту 8 розділу І Положення №106, Правил №140, перевірки дотримання положень частини другої статті 74, статті 242 КАС України та формування відповідного правового висновку Верховним Судом.

Судом перевірено зарахування судового збору на рахунок Державної казначейської служби України.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 248, 328, 334, 335, 338, 355, 359 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Визнати поважними наведені Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вікторія» підстави пропуску строку та поновити строк на касаційне оскарження рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 червня 2025 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2026 року у справі №320/41748/24.

2. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вікторія» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 червня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2026 року у справі №320/41748/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вікторія» до Національного банку України про визнання протиправним та скасування рішення.

3. Витребувати з Київського окружного адміністративного суду справу №320/41748/24.

4. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів (за їх наявності) разом з ухвалою про відкриття касаційного провадження.

5. Встановити для учасників справи десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу (у формі, встановленій частинами першою та другою статті 338 КАС України з висловленням позиції стосовно кожної з підстав касаційного оскарження: неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права), доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

6. Роз`яснити учасникам справи, що у разі невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд, відповідно до статті 145 КАС України, може застосувати заходи процесуального примусу.

7. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Я.О. Берназюк

Судді С.М. Чиркін

В.М. Шарапа