Справа № 464/9132/25
пр.№ 2/464/539/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.04.2026      Сихівський районний суд м.Львова 
в складі: головуючого судді Горбань О.Ю.
секретаря судових засідань Лазар Д.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Львова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
в с т а н о в и в :
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 178888 від 11.04.2025 в розмірі 22556,99 грн та понесених судових витрат. 
Обґрунтовує позов тим, що 11 квітня 2025 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи укладено кредитний договір № 178888, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти зі сплатою відсотків за користування кредитом. Позивач зазначив, що 16.04.2025 ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс»та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 16042025. Отже, право вимоги перейшло до позивача на підставі вказаного договору, відповідно до реєстру прав вимог № 6 в сумі 13514 грн, з яких грн – заборгованість за тілом кредиту, 8441,99 грн – заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом, 601 грн – заборгованість по комісії. Відповідач не виконував умови кредитного договору, а саме - не виконав свої зобов`язання з повернення коштів, тому просить позов задовольнити та стягнути вказану суму боргу, а також стягнути судові витрати. 
Ухвалою від 05.01.2026 прийнято позов до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом відповідача) та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.
09.03.2026 від відповідача через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву (пояснення), в якому заперечив позовні вимоги. Зауважив, що позивачем порушено вимог Закону щодо максимальної процентної ставки, безпідставно включив до тіла кредиту комісію за надання кредиту, що призвело до нарахування завищених відсотків. Заперечив також нарахування комісії за обслуговування кредиту. Наголошує також на тому, що судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду, не містить ознак, які б дозволяли однозначно ідентифікувати оплату судового збору як належність саме до цієї справи. У цьому документів відсутні реквізити, які б пов`язували платіж із позовом проти відповідача. Окрім цього, просить відмовити позивачу у стягненні витрат на правничу допомогу або зменшити їх з 7000 грн до 2000 грн. Просить в позові відмовити.
10.03.2026 від представника позивача Кукси К.О. на адресу суду через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив (пояснення), позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Навела обставини, за яких відповідачем отримано кредитні кошти на умовах, зазначених у договорі, з якими відповідач погодився, просить позов задовольнити.
06.04.2026 від відповідача через систему «Електронний суд» надійшли заперечення на відповідь на відзив (пояснення). Вказує, що суду не надано первинних бухгалтерських документів, а розрахунок заборгованості не може підтверджувати отримання відповідачем кредитних коштів, позивач не підтвердив наявність договору з посередником щодо перерахування кредитних коштів, а надані позивачем документи не відповідають вимогам належності та допустимості. Просить суд відмовити в позові за безпідставністю. Також вважає, що витрати на правову допомогу в розмірі 7000 грн не підлягають задоволенню. 
07.04.2026 від представника позивача Кукси К.О. на адресу суду через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить позов задовольнити.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові просить розглядати справу за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання. Правом на подання відзиву скористався.
У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Встановлено, що 11 квітня 2025 року ОСОБА_1 зайшов на офіційний сайт ТОВ «ФК «Кредіплюс», де оформив в електронному вигляді заявку на отримання кредиту (анкету встановленої форми) (а.с.27).
Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту опубліковані на сайті www.finx.com.ua/docs, перебувають в загальному доступі для ознайомлення всіх зацікавлених осіб та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.
Відповідач підписав кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора. 
В такий спосіб, 11 квітня 2025 року між ТзОВ «ФК «Кредіплюс» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи укладено кредитний договір № 178888, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти зі сплатою відсотків за користування кредитом на умовах строковості, зворотності, платності.
За положеннями статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Відповідно до частини 2 статті 1054 ЦК України відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Як встановлено вказаний договір кредиту підписано електронним підписом позичальника, який відтворений шляхом використання ним одноразового ідентифікатора у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін.
Звертаючись до суду з даним позовом ТзОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», вказує, що заборгованість за кредитним договором № 178888 від 11.04.2025 становить 22556,99 грн, з яких 13514 грн – заборгованість за тілом кредиту, 8441,99 грн – заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом, 601 грн – комісія за обслуговування кредиту.
Судом витребувано докази з банківської установи «Універсал Банк», з яких вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 емітовано картку № НОМЕР_1 , надано виписку по вказаному рахунку.
З виписки розрахунку вбачається, що в період 11.04.2025 по 16.04.2025 на платіжну картку відповідача надійшли кошти в розмірі 10000,36 грн. Також вбачається, що ОСОБА_1 активно користувався кредитними коштами, коштів по кредиту не повертав.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.
Встановлено, що відповідно до п. 2.2.1. Сума (загальний розмір) кредиту становить 13514 грн надається не пізніше наступного дня після укладення договору в наступному порядку: у розмірі 10000.36 грн на № рахунку/картки позичальника № НОМЕР_2 , у національній валюті (далі - рахунок позичальника); у розмірі 3513,64 грн. шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини. Пунктом 2.3 проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 390,00 % річних. Тип процентної ставки – фіксована. Проценти за користування кредитом нараховуються з дня наступного за днем отримання кредиту позичальником протягом строку кредитування, зазначений в п. 2.6. цієї індивідуальної частини та/або графіком платежів. Розмір процентної ставки незмінний 
Згідно з п. 2.6. загальний строк кредитування за цим договором складає 98 днів з 11.04.2025 (дата надання кредиту) по 18.07.2025. Строк на який надається кредит встановлюється графіком платежів (а.с.20 зворот). Періодичність виплат кредиту, процентів та комісії за кредитом становить 1 раз на два тижні. Конкретні дати вказані в графіку платежів (п. 2.6.1.).
Пунктом 2.7. загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складає (не перевищує) 11962,63 грн. 
Відповідно до п. 2.7.1. денна процентна ставка складає: 11962,63 грн / 13514 грн / 98 днів * 100% = 0,9033% на день. Згідно з п. 2.8. орієнтовна реальна річна процентна ставка (загальні витрати за споживчим кредитом, виражені у процентах річних від загального розміру виданого кредиту) складає 31 300,48% річних. 
Пунктом 2.9.1. орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника (сума загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом) складає 25476,63 грн. 
Позивач надав розрахунок заборгованості за кредитним договором у розмірі 24 656,99 грн, яка складається з: 13 514,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 8 441,99 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 601,00 грн - заборгованість по комісії за обслуговування кредиту; 2 100,00 грн – заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). Проте, штрафні санкції позивач не просить стягувати з відповідача.
Як вбачається з матеріалів справи, 16.04.2025 ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс»та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 16042025. Отже, право вимоги до відповідача перейшло до позивача на підставі вказаного договору, відповідно до реєстру прав вимоги № 6.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Відповідно до частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Таким чином, у ЦК України встановлена можливість замінити кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги новому кредитору, вчинивши відповідний правочин у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким відступається.
Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Згідно зі статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Відповідно до статті 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
Відтак, на підставі укладеного договору право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором перейшло до ТзОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», яке й звернулось до суду з вказаним позовом у зв`язку з невиконанням у добровільному порядку відповідачем взятих на себе зобов`язань.
Статтею 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Доводи відповідача щодо не надання позивачем доказів нарахування коштів відповідачу, виписок з рахунку відповідача, первинних документів для укладення вказаного договору, отримання відповідачем коштів у позику та ін. суд відхиляє, оскільки в матеріалах справи містяться належні та допустимі докази укладення кредитного договору, надання позичальником та отримання відповідачем кредитних коштів, а також порушення відповідачем кредитних зобов`язань.
Крім цього, судом не приймаються доводи представника відповідача про неправомірність нарахування позивачем відсотків з відповідача, оскільки останній ознайомлений з умовами договору, в тому числі з умовами нарахування відсотків за користування кредитом, вказаний договір відповідачем не оспорювався, тому такі підлягають задоволенню. 
Що стосується вимог про стягнення з відповідача комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 601 грн, то в цій частині суд відмовляє з огляду на наступне.
Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 16 листопада 2016 року у справі N 6-1746цс16, положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.
Дії по «оформленню кредиту» є діями, які кредитодавець здійснює на власну користь (ведення кредитної справи, оформлення договору, облік заборгованості споживача тощо). В свою чергу, наявність кредитного договору та процесу кредитування передбачає і дії, які споживач (позичальник) здійснює на користь кредитодавця (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє кредитодавець або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).
Оформлення та обслуговування кредиту є супутніми послугами. Відтак, умови кредитного договору, якими передбачена винагорода «за обслуговування кредиту», є нікчемними згідно статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та частини другої статті 215 ЦК України.
Позивачем у поданій позовній заяві не обґрунтовано законності вимоги про стягнення комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 601 грн, тому у задоволенні вимоги про стягнення комісії суд відмовляє.
Таким чином, зважаючи на те, що відповідач порушив умови кредитного договору, у добровільному порядку ухиляється від сплати заборгованості за таким, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, а також заборгованості за відсотками є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість в розмірі 21955 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 13514 грн; заборгованість за відсотками – 8441,99 грн. У задоволенні вимоги про стягнення комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 601 грн – відмовити.
Відповідно до вимог ст.141, 142 ЦПК України, задовольняючи позовні вимоги частково (97,33%), з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2357,86 грн.
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між Адвокатським бюро «Соломко та партнери» та ТОВ «Юніт Капітал» 10.09.2025 укладено договір про надання правової допомоги № 10/09/25/02, також адвокатом додано довіреність, протокол погодження вартості послуг, додаткову угоду № 25771371738, акт прийому передачі наданих послуг з детальним описом наданих послуг.
З урахуванням принципу співмірності, складності справи, обсягу виконаної адвокатом роботи, пояснень та значимості таких дій у справі, пропорційність витрат до предмету спору та обсягу фактично наданих послуг і результатів розгляду справи, а також того, що ні адвокат, ні позивач не з`являлися в судові засідання, суд дійшов висновку, що вартість фактично наданих для ТОВ «ФК «Юніт Капітал» послуг у вигляді професійної правової (правничої) допомоги складає суму, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, в розмірі 4000 грн.
На підставі статей 512, 514, 517, 625, 627, 1048-1054, 1077-1079 ЦК України, керуючись статтями 12, 81, 89, 133, 137, 141, 142, 247, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд
у х в а л и в: 
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 178888 від 11.04.2025 в розмірі 21955 (двадцять одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят п`ять) грн 99 коп., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 13514 грн, заборгованості по процентах в розмірі 8441,99 грн; судові витрати в розмірі 2357,86 грн, витрати на правову допомогу в розмірі 4000 грн.
В позовній вимозі про стягнення комісії в розмірі 601 грн – відмовити.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», місцезнаходження: м.Київ, бульвар Лесі Українки, 34, офіс 333, ЄДРПОУ 43541163.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Повний текст рішення складено 13.04.2026.

Суддя         Олена ГОРБАНЬ