1	Справа № 335/8668/25  2/335/70/2026 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2026 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі: 
головуючого судді Геєць Ю.В., 
за участю секретаря судового засідання Кузьмич Ю.В.,
представника позивача Прокоп`євої Т.О.,
відповідача ОСОБА_1 ,
представника відповідача Монька Є.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Запоріжжя в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Запорізької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди землі,-

ВСТАНОВИВ :
Позивач Запорізька міська рада звернулася до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди землі.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 23.12.2021 між Запорізькою міською радою та ОСОБА_1 було укладено договір оренди землі № 202105000100157.
Згідно п. 1. Договору орендодавець, відповідно до рішення третьої сесії восьмого скликання Запорізької міської ради № 48/52 від 27.01.2021 року надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розташування багатоквартирних житлових будинків (поверховість-до трьох поверхів) з дошкільним закладом, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . 
Земельна ділянка належить Запорізькій міській раді на праві комунальної власності (п. 2 Договору). Відповідно до п. 3 Договору в оренду передається земельна ділянка площею 0,4383 га, кадастровий номер земельної ділянки: 2310100000:05:004:0202. Земельна ділянка передається в оренду разом з будівлями та спорудами орендаря (п. 5 Договору). 
Згідно п. 6 Договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: 8 627 628 грн. 69 коп. в цінах 2021 року. 
Строк дії Договору визначено пунктом 11 Договору до 27.01.2040 року. 
Відповідно до п. 12 Договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі: 258 828 грн. 86 коп., що складає три відсотки нормативної грошової оцінки за календарний рік в цінах 2021 року.
З моменту укладення договору оренди землі відповідач не виконував свої зобов`язання та не сплачував орендну плату за період з 23.12.2021 по 31.12.2021 та за період з 01.01.2023 по 31.12.2024, у зв`язку з чим за зазначений період виникла заборгованість у розмірі 677 917,44 грн., з них за 2021 рік з 23.12.2021 по 31.12.2021 – 6 382,08 грн; за 2023 рік з 01.01.2023 по 31.12.2023 – 327 418,51 грн; за 2024 рік з 01.01.2024 по 31.12.2024 – 344 116,85 грн.
Позивач посилаючись на те, що відповідачем не вжито заходів щодо сплати орендних платежів за користування спірною земельною ділянкою у відповідності до умов укладеного договору оренди землі, просить стягнути з відповідача заборгованість за договором оренди землі № 202105000100157 від 23.12.2021, за період з 23.12.2021 по 31.12.2021 та з 01.01.2023 по 31.12.2024 в розмірі 677 917,44 грн., та судовий збір в розмірі 8 135,00 грн.
Ухвалою Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 08.09.2025 року позовну заяву прийнято до свого провадження, відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 10.12.2025 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду.
20.01.2026 року на адресу суду від представника відповідача надійшла заява про закриття провадження в частині позовних вимог, визнання позову в іншій частині, розподіл судових витрат та розстрочення виконання рішення суду, в обґрунтування заяви представник відповідача зазначив наступне.
Відповідач, діючи добросовісно, 16.01.2026 року здійснив добровільне погашення частини заборгованості з орендної плати у розмірі 338 958,72 грн., що складає 50% від ціни позову. Факт сплати підтверджується платіжною інструкцією № 82PX-TX3M678В-Т058 від 16.01.2026 року, отримувачем коштів є ГУК у Зап.обл/ ТГ м.Запоріжжя/18010900.
Відповідач повністю визнає позовні вимоги в частині стягнення залишку заборгованості у розмірі 338 958,72 грн.
Земельна ділянка (кадастровий номер 2310100000:05:004:0202) орендувалася відповідачем для реалізації інвестиційного проекту - будівництва багатоквартирних житлових будинків (код цільового призначення 02.03). Згідно з наказами Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України (зокрема, Наказ № 309 від 22.12.2022, із змінами) та Міністерства розвитку громад та територій України (Наказ № 376 від 28.02.2025, із змінами), Запорізька міська територіальна громада постійно віднесена до територій можливих бойових дій, а періодично — до територій активних бойових дій. Близькість до лінії фронту (30-40 км), постійні ракетні обстріли та загроза життю унеможливили ведення будь-яких будівельних робіт. Ділова активність у сфері девелопменту в м. Запоріжжя фактично зупинена. Це є обставиною фактично форс-мажорного характеру, що не залежала від волі відповідача. Об`єктивна неможливість реалізувати бізнес-проект призвела до втрати запланованого джерела доходу для покриття орендної плати, що стало прямою причиною виникнення боргу. 
Єдиним джерелом доходу відповідача наразі є заробітна плата. Згідно довідки ТОВ «ІНФОКОМ ЛТД» від 13.01.2026 № 1, чистий дохід відповідача за 2025 рік склав 204 937,97 грн, що в середньому становить близько 17 000 грн. на місяць. Одномоментне стягнення суми в розмірі 338 958,72 грн. є неможливим через відсутність таких коштів. Негайне відкриття виконавчого провадження призведе до арешту рахунків, що позбавить відповідача та його родину мінімальних засобів до існування в умовах прифронтового міста.
Відповідач є батьком неповнолітнього сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (серія НОМЕР_1 ). Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Негайне примусове виконання рішення суду (арешт карткових рахунків, блокування коштів) залишить сім`ю відповідача та його неповнолітню дитину без засобів до існування, що є порушенням прав дитини. 
Надання розстрочки дозволить відповідачу акумулювати кошти для погашення боргу без шкоди для базових потреб дитини. Баланс інтересів сторін та ефективність виконання. Запропонований графік (виплата 28 246,56 грн. щомісяця протягом року) буде забезпечений відповідачем шляхом залучення сімейних заощаджень та допомоги родичів. У разі відмови в розстрочці, стягнення буде проводитися примусово із заробітної плати. Згідно зі ст. 128 КЗпП України, розмір відрахувань не може перевищувати 50%. При зарплаті 17 000 грн. це складе максимум 8 500 грн на місяць. Таким чином, примусове виконання триватиме понад 40 місяців (3,5 роки). Натомість, добровільне виконання за графіком розстрочення дозволить погасити борг за 12 місяців, що є значно вигіднішим для бюджету Запорізької міської ради. 
Сплата відповідачем 50% боргу до початку розгляду справи по суті, здійснена шляхом залучення позикових коштів та накопичень, свідчить про намір реально виконати зобов`язання, а не ухилення від них.
Представник відповідача посилаючись на викладене, просить суд закрити провадження у справі № 335/8668/25 в частині позовних вимог про стягнення 338 958,72 грн., у зв`язку з відсутністю предмета спору (добровільна сплата боргу), прийняти визнання відповідачем позову в частині стягнення залишку заборгованості у розмірі 338 958,72 грн., здійснити розподіл судових витрат із застосуванням ч. 1 ст. 142, ч. 2 ст. 255 ЦПК України, вирішити питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету з урахуванням закриття провадження в частині позовних вимог та визнання позову, розстрочити виконання рішення суду на суму 338 958,72 грн. та судових витрат строком на 12 місяців рівними частинами, зі сплатою щомісяця до 30 числа, починаючи з місяця, наступного за місяцем набрання рішенням законної сили.
21.01.2026 року заявою позивача підтверджено надходження до бюджету Запорізької міської територіальної громади за кодом класифікації доходів бюджету 18010900 «Орендна плата з фізичних осіб» суми боргу в розмірі 338 958,72 грн.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за договором оренди у розмірі 338 958,72 грн. підтримала, просила їх задовольнити, також не заперечувала проти розстрочення виконання рішення суду.
В судовому засіданні відповідач та його представник позовні вимоги у розмірі 338 958,72 грн. визнали, просили розстрочення виконання рішення суду, та у зв`язку з визнанням позовних вимог просять вирішити питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову. Також просили не вирішувати заяву сторони відповідача про закриття провадження у справі, вирішити питання про стягнення суми заборгованості за наслідками розгляду справи.
Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами.
Судом встановлено, що 23.12.2021 між Запорізькою міською радою та ОСОБА_1 було укладено договір оренди землі № 202105000100157, про що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно внесено запис № 46235760 від 17.01.2022 року. 
Згідно п. 1. Договору орендодавець, відповідно до рішення третьої сесії восьмого скликання Запорізької міської ради № 48/52 від 27.01.2021 року надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розташування багатоквартирних житлових будинків (поверховість-до трьох поверхів) з дошкільним закладом, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . 
Земельна ділянка належить Запорізькій міській раді на праві комунальної власності (п. 2 Договору). 
Відповідно до п. 3 Договору в оренду передається земельна ділянка площею 0,4383 га, кадастровий номер земельної ділянки: 2310100000:05:004:0202. Земельна ділянка передається в оренду разом з будівлями та спорудами орендаря (п. 5 Договору). 
Згідно п. 6 Договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 8 627 628 грн. 69 коп., в цінах 2021 року. 
Строк дії Договору визначено пунктом 11 Договору до 27.01.2040 року. 
Відповідно до п. 12 Договору орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі та в розмірі 258 828 грн. 86 коп., що складає три відсотки нормативної грошової оцінки за календарний рік в цінах 2021 року. 
Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладення або зміни умов Договору оренди чи продовження його дії (п. 13 Договору). 
Пунктом 14 Договору визначено, що орендна плата вноситься щомісячно рівними частинами протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця на розрахунковий рахунок місцевого бюджету. 
Розмір орендної плати переглядається у разі: зміни розмірів земельного податку; підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; прийняття орендодавцем рішення про збільшення або зменшення орендної плати у відповідності до чинного законодавства; затвердження нової нормативної грошової оцінки землі ( п.п. 15.2, 15.3, 15.5, 15.6 п.15 Договору). 
Земельна ділянка передається в оренду для розташування багатоквартирних житлових будинків (поверховість – до трьох поверхів) з дошкільним закладом (функціональне призначення). 
Цільове призначення земельної ділянки: землі житлової та громадської забудови, для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку (02.03) (п. 18 Договору). 
Згідно підпункту 34.4 пункту 34 Договору на орендаря покладений обов`язок своєчасно та в повному обсязі вносити орендну плату. 
Відповідно до підпункту 34.6. Договору орендар зобов`язаний самостійно щорічно індексувати розмір орендної плати відповідно до індексації нормативної грошової оцінки земель згідно з чинним законодавством.
Підпунктом 34.17 пункту 34 Договору передбачено, що у випадку зміни нормативної грошової оцінки землі, розміру ставок (ставки) земельного податку, орендної плати, орендар протягом місяця з моменту прийняття такого рішення Запорізькою міською радою та/або вступу в дію відповідного нормативно-правового акту, зобов`язаний звернутись до орендодавця із заявою про внесення змін до пункту 12 договору оренди землі щодо зміни розміру орендної плати за цим договором, а також здійснити всі необхідні дії для виготовлення, укладення додаткової угоди про зміну розміру орендної плати за договором оренди землі, та подати цю додаткову угоду до податкових органів. У випадку невиконання орендарем вищевказаного обов`язку та/ або відсутності укладеної додаткової угоди щодо зміни розміру орендної плати за договором оренди землі протягом 3 місяців з дати подачі заяви, вказаної у даному пункті, це є підставою для одностороннього розірвання договору оренди землі орендодавцем та/або стягнення з орендаря збитків, що складаються з неоплаченої суми орендної плати за весь строк її недоплати, та/або звернення Запорізької міської ради до суду з вимогою викласти договір оренди в частині розміру орендної плати у новій редакції.
З моменту укладення договору оренди землі відповідач не виконував свої зобов`язання та не сплачував орендну плату за період з 23.12.2021 по 31.12.2021 та з 01.01.2023 по 31.12.2024. 
Оренда плата є одним із основних джерел наповнення міського бюджету, а отже існуюча заборгованість відповідача з орендної плати за землю порушує інтереси територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради в частині позбавлення можливості ефективного використання права комунальної власності та недоотримання місцевим бюджетом відповідного доходу, які можуть бути використані для задоволення її нагальних потреб. 
Згідно ст. 289 Податкового Кодексу України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства. 
Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок. Коефіцієнти індексації земель та земельних ділянок перебувають у відкритому доступі в мережі інтернет (https://land.gov.ua/derzhgeokadastr-povidomlyaye-proindeksacziyu-normatyvnoyi-groshovoyi-oczinky-zemel-za-2024-rik/ ).
Значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за попередній рік застосовується для розрахунку податкового зобов`язання на наступний рік. 
Відповідно до витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 25.11.2021 №2186/372-21, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 2310100000:05:004:0202, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , становить 8 627 628 грн. 69 коп., у цінах 2021 року. 
Запорізькою міською радою складено розрахунок несплаченої суми орендної плати за Договором оренди землі від 23.12.2021 № 202105000100157 з боку орендаря ОСОБА_1 по земельній ділянці площею 4383 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . 
Відповідно до вказаного розрахунку вбачається, що розмір несплаченої орендної плати за період з 23.12.2021 по 31.12.2021 та з 01.01.2023 по 31.12.2024 становить: 677 917,44 грн., з них: за 2021 рік з 23.12.2021 по 31.12.2021 – 6 382,08 грн; за 2023 рік з 01.01.2023 по 31.12.2023 – 327 418,51 грн; за 2024 рік з 01.01.2024 по 31.12.2024 – 344 116,85 грн. 
З метою досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача було направлено претензію про сплату заборгованості з орендної плати (копія претензії від 26.05.2025 вих.№ 01/02-11/0973 додається). 
Однак, відповідачем не вжито заходів щодо сплати орендних платежів за користування спірною земельною ділянкою у відповідності до умов укладеного договору оренди землі.
Відповідно до ч.1 ст. 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. 
Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. 
За змістом частини дев`ятої статті 93 Земельного кодексу України відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом. 
Відповідно до ст. 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування; землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до Закону. 
У ст. 206 Земельного кодексу України та ст. 270 Податкового кодексу України визначено, що використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати. 
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 270 Податкового кодексу України (розділ «Податок на майно») об`єктами оподаткування платою за землю є об`єкти оподаткування орендною платою – земельні ділянки державної та комунальної власності, надані в користування на умовах оренди. 
Передача прав володіння і користування земельною ділянкою згідно статті 206 Земельного кодексу України, пп. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України здійснюється за плату, що має вноситися на користь міської територіальної громади, на підставі договору оренди земельної ділянки. 
Відповідно до вимог статті 124 Земельного кодексу України передача землі в оренду здійснюється на підставі цивільно-правової угоди. 
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі – це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. 
Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі – це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. 
У статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю – це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). 
За положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. 
Згідно положень ст. 21 Закону України «Про оренду землі» та підпункту 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності – обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. 
Цивільні зобов`язання виникають з підстав, передбачених ст. 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. 
У пункті 3 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України закріплено, що серед загальних засад цивільного законодавства є, зокрема, свобода договору.
Частинами першою та третьою статті 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. 
У статті 627 Цивільного кодексу України закріплено принцип свободи договору та визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 
Частиною першою статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 

Відповідно до частини першої статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
За приписами пункту 287.1 статті 287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. 
Згідно із частинами першою – третьою статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається. 
Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 
Відповідно до частин першої – третьої статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. 
Згідно із частиною першою статті 652 Цивільного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. 
У постанові від 09.11.2021 у справі № 635/4233/19 Велика Палата Верховного Суду, зазначила, що за загальними правилами договори укладаються сторонами цивільних правовідносин, різновидами яких є правовідносини, які виникають з договорів оренди землі, на принципах рівності сторін, свободи договору, з урахуванням обов`язкових вимог щодо такого виду договорів та зазначенням його істотних умов і у відповідній формі.
За змістом статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. 
Частиною третьою статті 22 Закону України «Про оренду землі» визначено, що розрахунки щодо орендної плати за земельні ділянки, що перебувають у державній і комунальній власності, здійснюються виключно у грошовій формі. 
Отже, договір оренди землі є цивільно-правовим договором оренди (найму), що регулюється Цивільним кодексом України, іншими нормативними актами. Особливості правового регулювання відносин з оренди землі обумовлюються, зокрема, формою власності на земельні ділянки, що орендуються. 
Так, норми, що регулюють розмір, форму та порядок внесення орендної плати за землі державної та комунальної власності, характеризуються більшим ступенем імперативності регулювання порівняно із землями приватної власності. 
Для визначення розміру орендної плати за землі державної та комунальної власності базою для обрахунку є нормативна грошова оцінка земельних ділянок.
Порядок проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок встановлено Законом України «Про оцінку земель». 
Згідно із частиною першою статті 15 Закону України «Про оцінку земель» підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. 
За змістом статті 18 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться: розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення – не рідше ніж один раз на 5-7 років; розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення – не рідше ніж один раз на 5-7 років, а несільськогосподарського призначення – не рідше ніж один раз на 7-10 років. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України «Про землеустрій». 
Відповідно до частини п`ятої статті 5 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується, зокрема, для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. 
Статтею 13 Закону України «Про оцінку земель» встановлено випадки обов`язкового проведення грошової оцінки земельних ділянок. Відповідно до абзацу другого частини першої статті 13 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі, зокрема, визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. 
Порядок затвердження технічної документації з оцінки земель визначений статтею 23 Закону України «Про оцінку земель». Частинами першою, третьою та четвертою цієї статті передбачено, що технічна документація з бонітування ґрунтів та нормативної грошової оцінки земельних ділянок затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою. Протягом місяця з дня надходження технічної документації з бонітування ґрунтів, нормативної грошової оцінки відповідна сільська, селищна, міська рада розглядає та приймає рішення про затвердження або відмову в затвердженні такої технічної документації. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається органами, що здійснюють ведення Державного земельного кадастру. Рішення рад, зазначених у цій статті, щодо технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок набирають чинності у строки, встановлені відповідно до пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України.
Положеннями пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства. 
Отже, нормативна грошова оцінка земель встановлюється шляхом затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, яка здійснюється відповідною сільською, селищною, міською радою. Зазначене імперативне регулювання унеможливлює встановлення нормативної грошової оцінки земельних ділянок договором, зокрема договором між органом місцевого самоврядування і орендарем. 
Водночас обов`язковість врахування нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної та комунальної власності під час визначення розміру орендної плати передбачена законом статтею 13 Закону України «Про оцінку земель». 
Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (ч. 2 статті 193 Господарського кодексу України).
До початку розгляду справи по суті, 16.01.2026 року відповідач здійснив добровільне погашення частини заборгованості з орендної плати у розмірі 338 958,72 грн., що складає 50% від ціни позову, заявою позивача підтверджено надходження до бюджету Запорізької міської територіальної громади за кодом класифікації доходів бюджету 18010900 «Орендна плата з фізичних осіб» суми боргу в розмірі 338 958,72 грн.
Враховуючи визнання відповідачем позову, часткове погашення відповідачем заборгованості у розмірі 338 958,72 грн., суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором оренди землі № 202105000100157 від 23.12.2021, за період з 23.12.2021 по 31.12.2021 та з 01.01.2023 по 31.12.2024 в розмірі 338 958,72 грн.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 8 135,00 грн. за подання позовної заяви підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. 
Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Разом з цим, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України, враховуючи, що відповідачем до початку розгляду справи по суті визнано позов, судовий збір сплачений позивачем при поданні позову у розмірі 50 відсотків, а саме у сумі 4 067 грн. 50 коп. (8135 : 2), сплачений при поданні позову, відповідно до платіжної інструкції № 1106 від 27.08.2025 року, має бути повернутий з державного бюджету.
Таким чином, враховуючи викладене з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за договором оренди землі № 202105000100157 від 23.12.2021, за період з 23.12.2021 по 31.12.2021 та з 01.01.2023 по 31.12.2024 в розмірі 338 958,72 грн., судовий збір у розмірі 4 067 грн. 50 коп., а всього 343 026 грн. 22 коп.
Вирішуючи заяву відповідача про розстрочення виконання судового рішення, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Відповідно ч. 3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Відповідно до ч. 4 ст. 435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:
1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;
2) щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;
3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Розстрочка - спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед.
Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.
Таким чином, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.
Тобто, закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.
В той же час, згідно з ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 10постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).
Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року № 8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконається частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконанням рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Суди, задовольняючи заяви про розстрочку та відстрочку виконання рішень, не враховують що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду.
Водночас відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа зобов`язань залишається незмінною. Натомість таке розстрочення або відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом. Така правова позиція сформована Великою Палатою ВС у постанові від 04.06.2019 року у справі № 916/190/18.
Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Згідно з ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Так, заявник стверджує, що можливості сплатити розмір заборгованості в повній мірі на даний час не має, просить суд врахувати його матеріальне становище, так чистий дохід відповідача за 2025 рік склав 204 937,97 грн., те, що Запорізька міська територіальна громада постійно віднесена до територій можливих бойових дій, а періодично — до територій активних бойових дій, близькість до лінії фронту (30-40 км), постійні ракетні обстріли та загроза життю унеможливили ведення будь-яких будівельних робіт. Ділова активність у сфері девелопменту в м. Запоріжжя фактично зупинена. Це є обставиною фактично форс-мажорного характеру, що не залежала від волі відповідача. Об`єктивна неможливість реалізувати бізнес-проект призвела до втрати запланованого джерела доходу для покриття орендної плати, що стало прямою причиною виникнення боргу. Також просить врахувати перебування на його утриманні неповнолітньої дитини, визнання позовних вимог, сплату 50 % боргу до початку розгляду справи по суті, у зв`язку з цим просить суд про розстрочку виконання рішення суду та судові витрати на 12 місяців.
Оцінюючи наявні у справі докази, враховуючи думку представника позивача, яка не заперечувала проти розстрочення рішення суду, суд вважає, що наявні підстави для розстрочення рішення суду, оскільки заявник не отримує достатнього доходу для виконання рішення суду одразу в повному обсязі, а також враховуючи введений на території України правового режиму - воєнний стан, наявність неповнолітньої дитини, визнання позовних вимог, сплату 50 % боргу до початку розгляду справи по суті, намір відповідача виконати рішення суду добровільно, суд вважає за можливе заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Проаналізувавши всі обставини справи, враховуючи бажання боржника повернути заборгованість стягувачу, шляхом розстрочення виконання судового рішення, суд вважає за можливе розстрочити ОСОБА_1 виконання рішення Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 23.04.2026 року в частині стягнення заборгованості за договором оренди землі № 202105000100157 від 23.12.2021, за період з 23.12.2021 по 31.12.2021 та з 01.01.2023 по 31.12.2024 в розмірі 338 958,72 грн. та судового збору у розмірі 4 067 грн. 50 коп., а всього суму 343 026 грн. 22 коп., терміном на 12 місяців з дня набрання законної сили рішення суду, встановивши наступний графік погашення заборгованості: до 30 травня 2026 року 28 585,51 грн.; до 30 червня 2026 року 28 585,51 грн.; до 30 липня 2026 року 28 585,51 грн.; до 30 серпня 2026 року 28 585,51 грн.; до 30 вересня 2026 року 28 585,51 грн.; до 30 жовтня 2026 року 28 585,51 грн.; до 30 листопада 2026 року 28 585,51 грн.; до 30 грудня 2026 року 28 585,51 грн.; до 30 січня 2027 року 28 585,51 грн.; до 30 лютого 2027 року 28 585,51 грн.; до 30 березня 2027 року 28 585,51 грн.; 30 квітня 2027 року 28 585,51 грн., тому заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та ст.ст. 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 263, 264, 265, ЦПК України, ст.ст. 611, 615, 629 ЦК України, ст.ст.13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі», суд,-

УХВАЛИВ :
Позовні вимоги Запорізької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди землі про стягнення заборгованості за договором оренди землі задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Запорізької міської ради заборгованість за договором оренди землі № 202105000100157 від 23.12.2021, за період з 23.12.2021 по 31.12.2021 та з 01.01.2023 по 31.12.2024 в розмірі 338 958 грн. 72 коп., судовий збір в розмірі 4 067 грн. 50 коп., а всього стягнути 343 026 грн. 22 коп.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області повернути Виконавчому комітету Запорізької міської ради судовий збір у розмірі 4 067 грн. 50 коп., сплачений відповідно до платіжної інструкція № 1106 від 27.08.2025 року.
Заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання судового рішення від 23 квітня 2026 року в справі за позовом Запорізької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди землі про стягнення заборгованості за договором оренди землі - задовольнити.
Розстрочити ОСОБА_1 виконання рішення Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 23 квітня 2026 року в справі № 335/8668/25 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Запорізької міської ради заборгованість за договором оренди землі № 202105000100157 від 23.12.2021, за період з 23.12.2021 по 31.12.2021 та з 01.01.2023 по 31.12.2024 в розмірі 338 958,72 грн., судового збору у розмірі 4 067 грн. 50 коп., а всього 343 026 грн. 22 коп., терміном на 12 (дванадцять) місяців з дня набрання законної сили рішення суду, встановивши наступний графік погашення заборгованості:
до 30 травня 2026 року 28 585,51 грн.; 
до 30 червня 2026 року 28 585,51 грн.; 
до 30 липня 2026 року 28 585,51 грн.; 
до 30 серпня 2026 року 28 585,51 грн.; 
до 30 вересня 2026 року 28 585,51 грн.; 
до 30 жовтня 2026 року 28 585,51 грн.; 
до 30 листопада 2026 року 28 585,51 грн.; 
до 30 грудня 2026 року 28 585,51 грн.; 
до 30 січня 2027 року 28 585,51 грн.; 
до 30 лютого 2027 року 28 585,51 грн.; 
до 30 березня 2027 року 28 585,51 грн.; 
30 квітня 2027 року 28 585,51 грн.
Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення складено в повному обсязі 23.04.2026 року.
Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:
Позивач: Запорізька міська рада (код ЄДРПОУ 04053915, адреса: 69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206);
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя Ю.В.Геєць