Справа № 358/2427/25  Провадження № 2-о/358/29/26   	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2026 року м. Богуслав 

Богуславський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Лебединець Г.С.
секретар судового засідання Ведмеденко І.В.
за участю: заявника ОСОБА_1 , представника заявника - адвоката Чайки О.В., розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , представник заявника - адвокат Чайка Ольга Вікторівна, заінтересована особа Виконавчий комітет Богуславської міської ради Обухівського району Київської області, Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області про встановлення факту постійного проживання, -
В С Т А Н О В И В: 

23.12.2025 заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просив встановити факт його постійного проживання на території посиленого радіоекологічного контролю в період: із 26 квітня 1986 року по 20 травня 1989 року, що становить 3 роки 25 днів за адресою: АДРЕСА_1 та із 01 червня 1991 року по 01 січня 1993 року, що становить 1 рік 7 місяців та 1 день, за адресою: АДРЕСА_2 .
В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що він є громадянином, який постійно проживав або постійно працював на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданого Київською облдержадміністрацією від 08.09.1993. Для звернення до органів Пенсійного фонду України із заявою щодо призначення пенсії за віком відповідно до ст.55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» необхідним є підтвердження факту його проживання в м.Богуслав, за відповідними адресами в періоди із 26 квітня 1986 року по 20 травня 1989 року, що становить 3 роки 25 днів та із 01 червня 1991 року по 01 січня 1993 року, що становить 1 рік 7 місяців та 1 день. Таким чином, встановлення даного факту має для нього юридичне значення. 
В судовому засіданні заявник та його представник підтримали вимоги заяви, з підстав у ній зазначених, та просили задовольнити. Заявник додатково пояснив, що він постійно мешкав та був зареєстрований в м.Богуслав із батьками. Народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Богуслав. В 1986 році закінчив неповну середню загальноосвітню школу №1 в м. Богуслав. В 1988 році закінчив повний курс Богуславської загальноосвітньої середньої школи №1 в м. Богуслав Київської області. 01 вересня 1988 році вступив до Богуславського СПТУ-7 Київської області (середнього професійно-технічного училища №7) та закінчив його 19 травня 1989 року. З 20 травня 1989 року по 31 травня 1991 року проходив строкову військову службу. Після проходження строкової військової служби, а саме з 01 червня 1991 року, повернувся до міста Богуслав та проживав за адресою: АДРЕСА_2 , однак відомості не збереглися оскільки батьки отримали інше житло. 03 вересня 1991 року він був зарахований на посаду експедитора до Богуславського районного споживчого товариства де і пропрацював до 18 жовтня 2000 року. Заявник зазначив, що він є корінним жителем міста Богуслав, в іншій місцевості не мешкав та реєстрації не мав. 
В судове засідання представник заінтересованої особи - Виконавчого комітету Богуславської міської ради Обухівського району Київської області не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності із винесенням рішення на розсуд суду.
В судове засідання представник заінтересованої особи – ГУ ПФУ України в Київській області не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника управління. 
З урахуванням думки учасників судого розгляду та положень ст.223 ЦПК України, судом протокольно ухвалено проводити судовий розгляд за даною явкою.
Суд, вислухав доводи заявника та його представника, пояснення свідків, дослідив матеріали справи, повно і всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява та які мають юридичне значення для вирішення справи по суті, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до положень ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
За правилами ст. 315 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Як роз`яснено у пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" (з подальшими змінами та доповненнями), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно п.5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Богуслав, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_2 виданого Богуславським РВГУ МВС України в Київської області.
В 1986 році закінчив неповну середню загальноосвітню школу №1 в м. Богуслав, що підтверджується копією свідоцтва про неповну середню освіту №291515 від 11 червня 1986 року.
В 1988 році закінчив повний курс Богуславської загальноосвітньої середньої школи №1 в м. Богуслав Київської області, що підтверджується копією свідоцтва про середню освіту від 25 червня 1988 року.
01 вересня 1988 році вступив до Богуславського СПТУ-7 Київської області (середнього професійно-технічного училища №7), який закінчив 19 травня 1989 року, що підтверджується копією диплома серії НОМЕР_3 від 19.05.1989 року.
З 20 травня 1989 року по 31 травня 1991 року заявник, ОСОБА_1 проходив строкову військову службу, що підтверджується копією військового квитка серії НОМЕР_4 від 20.05.1989 року, копією довідки №4/2778 від 20.11.2025 року та копією трудової книжки серії НОМЕР_5 від 03.09.1991 року.
Після проходження строкової військової служби, а саме з 01 червня 1991 року, повернувся до міста Богуслав та проживав за адресою: АДРЕСА_2 . Та про те, відомості стосовно реєстрації його місця проживання не збереглися.
У підтвердження факту того, що заявник дійсно проживав у місті Богуслав є записи в трудовій книжці серії НОМЕР_5 від 03.09.1991 року, відповідно до якої, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 , був зарахований на посаду експедитора до Богуславського районного споживчого товариства де і пропрацював до 18 жовтня 2000 року. 
А також 08 вересня 1993 році заявнику було видано посвідчення громадянина, який постійно проживав на території посиленого радіоекологічного контролю у 1986-93 р. (категорії 4) серії НОМЕР_6 від 08.09.1993 року.
Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 03 грудня 2025 року, ОСОБА_1 проживав за адресою: АДРЕСА_1 в період з 17.02.1971 року і по 19.05.1989 року, а за адресою: АДРЕСА_2 в період з 01.06.1991 року і по 03 жовтня 1996 року
В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 зазначила, що знайома із заявником ОСОБА_1 з 1979 року та була його однокласницею з 2 класу. Також вона знайома із батьками заявника. Підтвердила, що ОСОБА_1 з народження проживає в м.Богуслав, є його корінним жителем та в період: із 26 квітня 1986 року по 20 травня 1989 року мешкав за адресою: АДРЕСА_1 та із 01 червня 1991 року по 01 січня 1993 року мешкав за адресою: АДРЕСА_2 .
В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 зазначив, що знайомий із родиною заявника тривалий час та з 1991 року вони є сусідами в будинку по АДРЕСА_3 . Підтвердив, що заявник постійно проживав в м.Богуслав, навчався та працював, зокрема у періоди з 26.04.1986 по 02.06.1989 та з 14.05.1991 по 01.01.1993. Мешкав постійно за вказаними адресами із батьками в м.Богуслав.
Вказані покази свідків узгоджуються з іншими письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, тому суд не має підстав ставити їх під сумнів. 
Згідно з постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 23 липня 1991 р. №106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» м. Богуслав, Київської області належить до зони посиленого радіоекологічного контролю категорії 4.
Особи, які проживали або працювали у зоні посиленого радіоекологічного контролю, мають право на пільги і компенсації, встановлені законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Відповідно до статті 315 Цивільного процесуального кодексу України - суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з вимогами частини першої статті 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд, відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а заяву такою, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлений факт того, що заявник ОСОБА_1 дійсно проживав у зоні посиленого радіоекологічного контролю в періоди: із 26 квітня 1986 року по 20 травня 1989 року, що становить 3 роки 25 днів за адресою: АДРЕСА_1 та із 01 червня 1991 року по 01 січня 1993 року, що становить 1 рік 7 місяців та 1 день, за адресою: АДРЕСА_2 .
Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки є підставою для оформлення довідки про проживання із зазначенням відповідних періодів та подальшого формування пакету документів для звернення за призначенням відповідної пенсії. 
Керуючись ст. 18, 76-81, 229, 247, 263-265, 293-294, 315-316, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву - задовольнити.
Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійно проживав на території посиленого радіоекологічного контролю в періоди: із 26 квітня 1986 року по 20 травня 1989 року, що становить 3 роки 25 днів за адресою: АДРЕСА_1 та із 01 червня 1991 року по 01 січня 1993 року, що становить 1 рік 7 місяців та 1 день, за адресою: АДРЕСА_2 .
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: суддя 	Г. С. Лебединець