13.02.2026 
Справа № 332/5374/25
Провадження № 2/331/915/2026

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 року м. Запоріжжя

Олександрівський районний суд міста Запоріжжя у складі 
головуючого судді: Антоненко М.В.
за участю секретаря судового засідання: Мироненко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,-
ВСТАНОВИВ:

02.11.2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.
Позовні вимоги обґрунтовую тим, що позивач ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 із 27 вересня 2003 року, який було розірвано 20 грудня 2023. року рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя по цивільній справі № 332/4762/23.
Рішенням Заводського районного суду від 20 грудня 2023 року по цивільній справі №332/4764/23 за її позовом із відповідача були стягнуті аліменти на її користь для утримання їхньої спільної із відповідачем дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення із 21.08.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.
Вказані судові рішення понабирали законної сили, що підтверджується скрінами екрану із вебпорталу судових рішень судової адміністрації «Судова влада».
ІНФОРМАЦІЯ_2 їх спільна дитина - донька ОСОБА_3 досягла свого повноліття і була вичерпана дія зазначеного вище судового рішення про стягнення аліментів. 
Однак донька продовжує навчання і вступила до Національного університету «Запорізька політехніка» з терміном навчання із 01.09.2025 року по 30.06.2029 року за спеціальністю «С1 Економіка (міжнародна економічна та митна діяльність)» денної форми навчання (контрактна) факультету Бізнес-технологій та економіки і наразі є студенткою 1 (першого) курсу групи БТЕ-1615, що підтверджується довідкою № 8397, виданою 08.09.2025 року вказаним навчальним закладом, договором про навчання у закладі вищої освіти № 15665193 від 20.08.2025 року та договором № С1.01/3787 від 20.08.2025 року, укладеними між позивачем ОСОБА_1 та вказаним навчальним закладом.
Звертає увагу суду на те, що житлом (студентським гуртожитком), гарячим харчуванням, навчальним та письмовим приладдям, одягом та взуттям - ВНЗ їх доньку не забезпечує, стипендію вона не отримує.
Стаття 141 Сімейного кодексу України регламентує, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
У статті 198 Сімейного кодексу України чітко зазначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.
Статтею 199 Сімейного кодексу України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і - у зв`язку з дим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати ^матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
У відповідності до статті 200 Сімейного кодексу України - суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
У свою чергу, статтею 182 Сімейного кодексу України регламентовано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини. наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, шо мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Згідно до положень статті 201 Сімейного кодексу України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.
Через військову агресію Росії та активні бойові дії поблизу міста Гуляйполе, де вони проживали, позивач ОСОБА_1 була вимушена разом із дітьми виїхати до більш безпечного місця, міста Запоріжжя, де вони мешкають як внутрішньо переміщені особи у гуртожитку розташованому у будівлі АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідними довідками про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб № 2301-5002693709 від 06.04.2023 року, №2301-5002693679 від 06.04.3023 року.
Житло, яке залишилося у місті Гуляйполі знищене та непридатне для проживання.
Земельних ділянок у своїй власності, грошових вкладів у банках, у тому числі і на депозитних рахунках ні позивач ні її донька не мають.
Зазначає, що стан здоров`я спільної доньки вкрай незадовільний. У наслідок вибуху російської авіабомби ФАБ-500 з УМПК о 01:33 годині 11.11.2024 року коло гуртожитку де ми проживаємо, доньці ОСОБА_4 було спричинено компресійний перелом грудного Th4 хребця, чисельні осколкові поранення в області правої вушної раковини та нижніх кінцівок, що підтверджується висновком експерта № 8п від 02.01.2025 року комунальної установи «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради та виписками із медичних карт стаціонарного хворого № 10528 від 15.11.2024 року та №10834 від 02.12.2024 року комунального некомерційного підприємства «Запорізька обласна клінічна дитяча лікарня» Запорізької обласної ради.
Позивач по справі є інвалідом III групи по життєво, що підтверджується пенсійним посвідченням інваліда III групи та довідкою до акту огляду МСЕК серії АД №029394 від 01.09.2005 року.
У результаті вибуху російської авіабомби ФАБ-500 з УМПК 11.11.2024 року коло гуртожитку де вони проживають, позивач ОСОБА_1 теж постраждала і отримала множинні осколкові поранення в області нижніх кінцівок з ураженням правого малогомілкового нерва і розвитком блоку проведення 1 ст., що підтверджується висновком експерта № 7п від 02.01.2025 року комунальної установи «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради, висновком від 11.11.2024 року КНП «МЛЕ та І1ІМД» ЗМР, консультаційним висновком ортопеда-травматолога від 12.11.2024 року ТОВ «НОВАлікарня», консультаційним висновком ортопеда-травматолога від 16.11.2024 року ТОВ «НОВАлікарня», консультаційним висновком ортопеда-травматолога від 23.11.2024 року ТОВ «НОВАлікарня», консультаційним висновком ортопеда-травматолога від 27.11.2024 року ТОВ «НОВАлікарня», консультаційним висновком невролога від 28.11.2024 року ТОВ «УкрМедГрупа».
У зв`язку із продовженням спільною донькою ОСОБА_4 навчання, вона не має можливості працювати, оскільки вона навчається на денній формі навчання і освітній процес забирає дуже багато її часу (постійна присутність на уроках, підготовка домашніх завдань, само опрацювання, підготовка та написання рефератів, конспектів, тощо).
Зазначає, що вона як звичайна людина відчуває певні матеріальні потреби (придбання продуктів харчування, одягу, взуття, канцелярського та письмового приладдя для навчання, тощо).
У відповідності до доданого вище договору № С1.01/3787 від 20.08.2025 року загальна вартість за контрактною формою навчання доньки у зазначеному ВНЗ за період із 2025 року по 2029 рік становить 154404,00 гривень, із щосеместровою оплатою, тобто 2 рази на 1 рік (осінній семестр до 20 серпня, весняний семестр до 20 січня) із розрахунку: 2025 - 2026 навчальний рік – 38601,00 гривень (тридцять вісім тисяч шістсот одна); 2026 - 2027 навчальний рік – 38601,00 гривень; 2027 — 2028 навчальний рік – 38601,00 гривень;. 2028 - 2029 навчальний рік – 38601,00 гривень.
Враховуючи зазначений вище розрахунок сплати за Договором, за поточний семестр (одне навчальне півріччя), позивач ОСОБА_1 вже сплатила 19300,50 гривень (дев`ятнадцять тисяч 300 гривень п`ятдесят копійок), що підтверджується відповідною банківською квитанцією AT КБ «Приватбанк» № 0.0.4518903127.1 від 27.08.2025 року.
У зв`язку із цими обставинами, позивач ОСОБА_1 відчуває певні матеріальні труднощі, оскільки не може оплачувати навчання доньки самостійно, без участі у цьому процесі її батька.
Враховуючи, що у відповідності до доданого вище договору № С1.01/3787 від 20.08.2025 року оплата за 1 навчальний рік складає 38601.00 гривень із розрахунку 19300.50 гривень за півріччя (за 1 навчальний семестр) то розмір щомісячної оплати (за 1 місяць) становить із заокругленням 3216,60 (3217) гривень у відповідності до наступного розрахунку: 19300,50 / 6 місяців, або 38601/12 місяців = 3217 гривень за 1 (один) місяць.
Таким чином, з огляду на оплату за навчання 3217 гривень на 1 місяць та враховуючи нагальні потреби доньки у придбанні необхідних їй для навчання речей (канцтовари, письмове приладдя, взуття, одяг по сезону, придбання продуктів харчування, тощо) то середньомісячні ці витрати складатимуть 5000 гривень на 1 місяць.
Враховуючи вимоги статті 141 Сімейного кодексу України щодо рівності обов`язків батьків щодо дитини, витрати кожного із її батьків на навчання цієї дитини становитимуть 2500 гривень на один місяць, у відповідності до наступного розрахунку: 5000 грн. (загальні місячні витрати) / 2 (двоє батьків) = 2500 гривень на 1 (один) місяць.
Звертає увагу суду на те, що аліментів відповідач більше нікому не сплачує, тому він зможе сплачувати вказану суму щомісячно.
Також зазначає, що їй не відомо де ОСОБА_2 наразі працює та його фактичне місцеперебування.
На підставі вищевикладеного просить суд задовольнити позов. Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання їх спільної доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у зв`язку із продовженням нею навчання, у твердий грошовій сумі у розмірі 2500,00 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, починаючи це стягнення із дати подання позову до суду і до закінчення донькою навчання, тобто по 30 червня 2029 року включно. Допустити негайне виконання рішення суду, у межах суми платежу за один місяць.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позов просить задовольнити. 
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив.
Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процес за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося.
Дослідивши докази по справі, встановивши такі факти та відповідні правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 28.08.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є позивач по справі ОСОБА_1 та відповідач по справі ОСОБА_2 .
Позивач ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 із 27 вересня 2003 року, який було розірвано 20 грудня 2023. року рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя по цивільній справі № 332/4762/23.
Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20 грудня 2023 року позовні вимоги адвоката Рябка Юрія Михайловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ; адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_4 аліменти на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 21.08.2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп. Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за 1 місяць. Рішення набрало чинності 20.01.2024 року.
Спільна дитини ОСОБА_3 мешкає разом з позивачем ОСОБА_1 як внутрішньо переміщені особи у гуртожитку розташованому у будівлі АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідними довідками про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб № 2301-5002693709 від 06.04.2023 року, №2301-5002693679 від 06.04.3023 року. Спільна дитини ОСОБА_3 знаходиться на утриманні позивача ОСОБА_1 .
Станом на час подання заяви, ОСОБА_3 досягла повноліття, і вступила до Національного університету «Запорізька політехніка» з терміном навчання із 01.09.2025 року по 30.06.2029 року за спеціальністю «С1 Економіка (міжнародна економічна та митна діяльність)» денної форми навчання (контрактна) факультету Бізнес-технологій та економіки і наразі є студенткою 1 (першого) курсу групи БТЕ-1615, що підтверджується довідкою № 8397, виданою 08.09.2025 року вказаним навчальним закладом, договором про навчання у закладі вищої освіти № 15665193 від 20.08.2025 року та договором № С1.01/3787 від 20.08.2025 року, укладеними між позивачем ОСОБА_1 та вказаним навчальним закладом.
Позивач ОСОБА_1 є інвалідом III групи по життєво, що підтверджується пенсійним посвідченням інваліда III групи та довідкою до акту огляду МСЕК серії АД №029394 від 01.09.2005 року. Позивач ОСОБА_1 не має фінансової спроможності забезпечити у повному обсязі витрати пов`язані із навчанням їх спільної дитини ОСОБА_3 , відповідач ОСОБА_2 у добровільному порядку допомоги не надає.
Відповідно до до договору про навчання у закладі вищої освіти № 15665193 від 20.08.2025 року загальна вартість за контрактною формою навчання ОСОБА_3 за період із 2025 року по 2029 рік становить 154404,00 гривень, із щосеместровою оплатою, тобто 2 рази на 1 рік (осінній семестр до 20 серпня, весняний семестр до 20 січня) із розрахунку: 2025 - 2026 навчальний рік – 38601,00 гривень (тридцять вісім тисяч шістсот одна); 2026 - 2027 навчальний рік – 38601,00 гривень; 2027 — 2028 навчальний рік – 38601,00 гривень;. 2028 - 2029 навчальний рік – 38601,00 гривень.
Позивач ОСОБА_1 вже сплатила 19300,50 гривень (дев`ятнадцять тисяч 300 гривень п`ятдесят копійок), що підтверджується відповідною банківською квитанцією AT КБ «Приватбанк» № 0.0.4518903127.1 від 27.08.2025 року.
Суд беедо уваги, що наразі, всі витрати пов`язані із утриманням ОСОБА_3 несе позивач по справі ОСОБА_1 . 
Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини.
Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно зі статтею 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.
Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Зокрема, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги та спосіб сплати аліментів (ст.199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.
Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу Українипри розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).
Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.
Аналіз ст.ст. 199, 200СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.
При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У частинах 1, 2 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Разом із тим, аліменти, спрямовані на утримання повнолітніх дочки, сина, повинні бути достатніми і, разом із тим, співмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання.
Зважаючи на те, що ОСОБА_3 , є донькою відповідача ОСОБА_2 , є повнолітньою особою, продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, беручи до уваги, що відповідач у добровільному порядку допомоги не надає, а також приймаючи до уваги те, що відповідно до ст. 141 СК України, батько та мати мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини, а відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2500,00 грн. щомісячно.
Статтею 201 СК України визначено застосування норм цього Кодексу до відносин щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина. Згідно вказаної норми до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.
Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_3 є повнолітньою, а тому зазначені правовідносини регулюються ст. 199 СК України.
У відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд вважає за необхідне визначити дату початку стягнень з дати звернення до суду, а саме - з 07.10.2025 року.
Визначаючи кінцеву дату стягнення аліментів, суд вважає за необхідне визначити дату закінчення ОСОБА_3 навчання. Водночас, суд враховує і можливість продовження отримання нею освіти, граничний термін сплати аліментів, визначений ст. 199 СК України, змістом позовних вимог. Внаслідок чого, вважає за необхідне призначити до стягнення з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки до дати закінчення навчання, а за умови продовження останньою навчання - до досягнення 23 років.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.
Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Оскільки в даних правовідносинах позивач звільнений від сплати судових витрат і відсутні інші особи, які їх понесли, судові витрати необхідно стягнути із відповідача у розмірі 1211 грн. 20 коп. на користь держави.
Керуючись ст.ст. 3, 5, 12, 77-82, 141, 258, 259, 264-265, 268, 281-282 ЦПК України, 182, 185, 199, 200 СК України, суд,-
У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_5 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у твердий грошовій сумі у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи стягнення з 07.10.2025 року та до закінчення нею навчання у Національному університеті «Запорізька політехніка» чи до досягнення ОСОБА_3 двадцятитрьохрічного віку, у зв`язку з тим, яка з вказаних обставин настане першою.
Рішення суду в межах стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_5 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Повне рішення суду складено 13 лютого 2026 року.

Суддя: М.В. Антоненко