Справа № 545/633/26
Провадження № 3/545/205/26 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

"16" березня 2026 р. суддя Полтавського районного суду Полтавської області Стрюк Л.І., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , інші відомості суду не відомі,
за ч.1 ст.122-2 КУпАП, -
В С Т А Н О В И Л А :
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_1 12.02.2026 о 09 год 41 хв. у с. Горбанівка, по вулиці Миру, 1 Полтавського району, керувала транспортним засобом марки «Jeep Cherokee» д.н.з. НОМЕР_2 , не виконала вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив сигнальним диском з світлоповертачем, вказуючи на цей транспортний засіб та місце його зупинки. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 2.4,8.9.а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.
ОСОБА_1 у судовому засіданні з протоколом не погодилась, надала пояснення, в яких зазначила, що оскільки поліцейські стояли безпосередньо на повороті, дорога була слизькою, зі слідами ожеледиці, тому вона, оцінивши дорожню обстановку, не змінюючи швидкості, здійснила зупинку автомобіля у першому ж можливому місці на узбіччі на відстані близько 300 м. Зазначала, що поліцейські, не пояснивши їй причину зупинки, почали з`ясовувати, чи має її пасажир військово-облікові документи та чи не ухиляється він від мобілізації, зазначивши, що до водія в них немає запитань.
Відповідно до ч.1 ст.122-2 КУпАП настає відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.
Згідно п.2.4. Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.
Відповідно до п.8.9. (а)Правил дорожнього руху вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
За змістом положень ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Вказана норма підлягає застосуванню також і при вирішенні справ про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Так, до протоколу доданий диск ЕПР 1 №589381 від 12.02.2026, де містяться два відео файли - безпосередньо з відеореєстратора, встановленого на патрульному автомобілі, та боді камери поліцейського.
Як вбачається з відеозапису з реєстратора, який встановлений на патрульному автомобілі, екіпаж патрульної поліції перебуває на відрізку автомобільної дороги, яка утворює поворот під досить крутому куті нахилу по вулиці Миру в с. Горбанівка Полтавського району Полтавської області. Патрульний поліцейський здійснює зупинку транспортного засобу шляхом підняття сигнального диску з світлоповертачем, вказуючи на транспортний засіб марки «Jeep Cherokee» д.н.з. НОМЕР_2 та подальше місце його зупинки. Проте транспортний засіб, не змінюючи швидкості, продовжив рух та після початку руху патрульного автомобіля та подачі останнім звукового та світлового сигналу проблисковими маячками, добровільно здійснив зупинку на узбіччі дороги в місці її розширення.
Так, надаючи оцінку вказаним обставинам, що відображені на відео файлі, наданому патрульною поліцією, приходжу до висновку, що поліцейським було подано чітку команду водієві про необхідність зупинки транспортного засобу та вказівкою на місце його зупинки. Однак автомобіль Jeep Cherokee продовжив свій рух та не зупинився у вказаному поліцейським відрізку дороги.
Оцінюючи аргументи особи, що притягується до адміністративної відповідальності, щодо неможливості здійснення зупинки транспортного засобу з об`єктивних причин, суд враховує таке. 
Як вбачається зі змісту п.2.4. Правил дорожнього руху, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.
Згідно з п. 15.2 ПДР за відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка, чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху).
Згідно з п. 15.9. ПДР зупинка забороняється:
-ґ) на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга;
-д) у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів
-ж) у місцях, де буде неможливим зустрічний роз`їзд або об`їзд транспортного засобу, що зупинився;
-й) ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.
Так, з відеозапису вбачається, що на ділянці проїзної частини, де поліцейським подано вимогу про зупинення транспортного засобу, вузька дорога у дві смуги руху, яка різко повертає та утворює крутий поворот. На наступному відрізку, дорога вузька, із зустрічним рухом у дві смуги з бетонним високим парканом впритул ліворуч, без наявного узбіччя, та з розташованими праворуч житловими забудовами.
Відразу після закінчення житлової забудови праворуч та появи узбіччя, автомобіль здійснює зупинку, до якого під`їжджає поліцейський автомобіль. 
При цьому суд враховує і те, що водій автомобіля, після отримання вимоги про зупинку швидкість руху не змінила та, минувши поворот та вузькі ділянки проїзної частини, що має дві смуги, огороджені з одного боку бетонним парканом, а з іншого - житловою забудовою, та проїхавши перехрестя, здійснила зупинку, виконавши таким чином вимогу поліцейського.
Також, знаходить своє підтвердження пояснення ОСОБА_1 з приводу того, що її автомобіль не блокували та те, що рішення про зупинку транспортного засобу та добровільне виконання вимоги поліцейського про таку зупинку особа, що притягається до адміністративної відповідальності, прийняла самостійно, а не внаслідок блокування її автомобіля чи з інших причин, які не залежали від її волі.
Відомостей, які б свідчили про те, що водій намагалась уникнути зупинки транспортного засобу, змінювали траєкторію маршруту, підвищувала швидкість чи вчиняла інші дії, які б свідчили про ігнорування вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, судом не встановлено.
Дослідивши та проаналізувавши відеозапис з бодікамери поліцейського, приходжу до таких висновків.
Згідно п. 4.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Конституції України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 року та ч. 2ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 року, ратифікованої Україною 17.07.1997 року передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Відповідно до п.1 ч.1ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Отже, проаналізувавши обставини справи та дослідивши в повному обсязі докази, які надані як суб`єктом складання протоколу, так і особою, що притягується до адміністративної відповідальності, приходжу до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП.
Відтак, оскільки у відповідності до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, тому вважаю, що справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 необхідно закрити з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення, передбачених ч.1ст. 122-2 КУпАП
Відповідно до п.1 ч.1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.122-2 ч. 1, п.1 ч.1ст. 247, ст. 280, 283-284 КУпАП,
постановив:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:         Л.І. Стрюк