Справа № 757/870/18-к
Провадження № 1-в/991/7/26

 

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ВСТУПНА ЧАСТИНА [І].

Дата і місце постановлення [1-1]. 
05 березня 2026 року, місто Київ.
Назва та склад суду, секретар судового засідання [1-2].
Суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 (надалі - суддя), секретар судового засідання ОСОБА_2 .
Найменування (номер) кримінального провадження [1-3].
Інформація у скарзі на бездіяльність відсутня.
Прізвище, ім`я і по батькові підозрюваного, обвинуваченого, рік, місяць і день його народження, місце народження і місце проживання [1?4].
Інформація у скарзі на бездіяльність відсутня.
Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа [1-5].
Інформація у скарзі на бездіяльність відсутня.
Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження [1-6].
Представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 .

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА [ІІ].

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається [2-1].
Вирішується питання за скаргою представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4  на бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України ОСОБА_5 щодо скасування постанови від 13 листопада 2025 року на звернення стягнення на пенсію боржника як на єдине джерело доходів боржника.
Встановлені суддею обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів [2-2].
Суддя встановив таке.
17 лютого 2026 року до провадження судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_6 надійшла скарга представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України ОСОБА_5 щодо скасування постанови від 13 листопада 2025 року на звернення стягнення на пенсію боржника як на єдине джерело доходів боржника такого змісту: 
« І. Обставини відкриття виконавчого провадження
Постановою головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі Шевченківський ВДВС у місті Києві) ОСОБА_5 від 13 листопада 2025 року на підставі виконавчого листа Вищого антикорупційного суду № 757/870/18-к від 01 жовтня 2025 року відкрито виконавче провадження № 79575073 про стягнення із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальних витрат на проведення судових експертиз у загальній сумі 143 954,04 грн. У межах зазначеного виконавчого провадження постановами Шевченківського ВДВС у місті Києві державного виконавця ОСОБА_5 від 13 листопада 2025 року накладено арешт на всі кошти боржника; накладено арешт на грошові кошти, що обліковуються на рахунку № НОМЕР_1 в АТ «Державний ощадний банк України», відкритому виключно для отримання пенсійних та соціальних виплат. Факт призначення рахунку підтверджується довідкою банку від 20 жовтня 2025 року. 
ІІ. Незаконність звернення стягнення на пенсію
12 грудня 2025 року на вищезазначений рахунок в АТ «Державний ощадний банк України» надійшла пенсійна виплата, яка була повністю списана в межах виконавчого провадження. Примусове стягнення пенсійних виплат боржника ОСОБА_3 відображена у виписці по картковому рахунку АТ "Державний ощадний банк України" від 05 лютого 2026 року. Вважаємо, що такі дії суперечать статті 70 Закону України «Про виконавче провадження», якою встановлено, що із пенсії може бути утримано не більше 20 відсотків її розміру. Натомість державним виконавцем ОСОБА_5 фактично здійснено 100 - відсоткове списання пенсійних коштів. Пенсія є єдиним джерелом доходу ОСОБА_3 , що свідчить про те, що застосований захід примусового виконання позбавляє його засобів існування, порушує принцип пропорційності та створює надмірне та необґрунтоване втручання у право власності. Такі дії державного виконавця грубо порушують положення статей 46 та 48 Конституції України, які гарантують право особи на соціальний захист та достатній життєвий рівень.
ІІІ. Бездіяльність державного виконавця ОСОБА_5 
06 лютого 2026 року ОСОБА_3 подав заяву до Шевченківського ВДВС у м. Києві з вимогою скасувати постанову в частині арешту пенсійних коштів, повернути незаконно списані суми та надати письмову відповідь. Станом на 11 лютого 2026 року державний виконавець ОСОБА_5 заяву не розглянув, рішення за нею не прийнято, арешт коштів не скасовано, порушення не усунуто. Таким чином, має місце як неправомірна дія (повне списання пенсії), так і протиправна бездіяльність (нерозгляд заяви та невжиття заходів до усунення порушення).
IV. Правові підстави оскарження
Відповідно до ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з моменту, коли особі стало відомо про порушення її прав. Про відмову у фактичному реагуванні на заяву боржнику стало відомо 11 лютого 2026 року під час особистого відвідування Шевченківського ВДВС у місті Києві. Ця скарга подається в межах строку, встановленого ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження». На підставі наведеного, вважаємо, що повне звернення стягнення на пенсію ОСОБА_3 здійснене з перевищенням встановлених законом меж, порушує імперативні норми законодавства, є непропорційним втручанням у право власності, позбавляє боржника єдиного джерела існування. Такі дії не відповідають принципам законності, розумності та пропорційності виконання судового рішення».
У скарзі заявник просить:
«1. Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України ОСОБА_5 , що полягали у зверненні стягнення на 100 відсотків пенсійних виплат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з порушенням вимог статті 70 Закону України «Про виконавче провадження».
2. Визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України ОСОБА_5 щодо нерозгляду заяви боржника від 06 лютого 2026 року.
3. Скасувати постанову Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України ОСОБА_5 від 13 листопада 2025 року в частині накладення арешту на пенсійний рахунок № UA053226690000026208508963660, відкритий в АТ «Державний ощадний банк України».
4. Зобов`язати державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України ОСОБА_5 повернути ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , незаконно списані пенсійні кошти в частині, що перевищує 20 відсотків розміру пенсії».
На підтвердження обставин викладених у скарзі заявник долучив копії документів, зокрема: ордер на надання правничої допомоги ОСОБА_3 ; виписку по картковому рахунку від 05 лютого 2026 року; довідку Ощадбанку від 20 жовтня 2025 року; заяву від 06 лютого 2026 року; постанову про відкриття виконавчого провадження від 13 листопада 2025 року; постанову про арешт коштів боржника від 13 листопада 2025 року.
23 лютого 2026 року на адресу Вищого антикорупційного суду подано письмові пояснення (заперечення) з додатками від державного виконавця Шевченківського ВДВС у місті Києві ОСОБА_5 на скаргу ОСОБА_4 , з яких видно, що ним розглянуто заяву ОСОБА_3 від 06 лютого 2026 року, надано відповідь за вих. № 5124/21.10-26 від 18 лютого 2026 року і 17 лютого 2026 року винесено постанову про зняття арешту з коштів боржника, а саме рахунку НОМЕР_1 , на який зараховується пенсія. 
04 та 05 березня 2026 року від державного виконавця ОСОБА_5 та адвоката ОСОБА_4 надійшли клопотання про розгляд скарги у судовому засіданні за їх відсутності.
Суддя дослідив скаргу на бездіяльність державного виконавця з додатками. 
Мотиви, з яких суддя виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався [2-3].
Суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 з огляду на таке.
Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 1 КПК України: «Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України».
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 26 КПК України: Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом».
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 533 КПК України: «Вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України».
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 535 КПК України: «У разі якщо судове рішення або його частина підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем, суд видає виконавчий лист, який звертається до виконання в порядку, передбаченому законом про виконавче провадження».
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 287 КАС України: «Учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. У позовній заяві зазначається ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження (за наявності)».
Відповідно до вимог ч. 1, 2 та 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження»: «Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів».
Зі змісту скарги адвоката ОСОБА_4 та пояснень державного виконавця ОСОБА_5 видно, що на виконанні у Шевченківському ВДВС у місті Києві перебуває виконавче провадження ВП № 79575073 з примусового виконання виконавчого листа № 757/870/18-к від 22 вересня 2025 року Вищого антикорупційного суду про стягнення з ОСОБА_3 на користь держави процесуальних витрат на проведення судових експертиз у загальній сумі 143.954,04 гривень.
Адвокат ОСОБА_4 у своїй скарзі зазначає про те, що в діянні державного виконавця має місце неправомірна дія (повне списання пенсії), та протиправна бездіяльність (нерозгляд заяви та невжиття заходів до усунення порушення), з огляду на таке:
- постановою державного виконавця ОСОБА_5 від 13 листопада 2025 року відкрито виконавче провадження про стягнення із ОСОБА_3 на користь держави процесуальних витрат на проведення судових експертиз;
- у межах зазначеного виконавчого накладено арешт на грошові кошти, що обліковуються на рахунку № НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк», відкритому виключно для отримання пенсійних та соціальних виплат;
- 12 грудня 2025 року на вищезазначений рахунок надійшла пенсійна виплата, яка була повністю списана в межах виконавчого провадження;
- 06 лютого 2026 року ОСОБА_3 подав заяву до Шевченківського ВДВС у міста Києві з вимогою скасувати постанову в частині арешту пенсійних коштів, повернути незаконно списані суми та надати письмову відповідь, проте заява станом на час звернення зі скаргою не розглянута. 
Суд зазначає, що вимогами ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Водночас, суд звертає увагу, що кримінальне процесуальне законодавство не встановлює процесуального порядку оскарження таких рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця під час виконання судових рішень, а також не визначає процедури судового розгляду таких скарг сторін, у межах кримінального процесу.
Перелік питань, які можуть вирішуватися судом під час виконання вироків міститься у ст. 537 КПК України, є вичерпним і не містить питань, за вирішенням яких звертається до суду адвокат у своїй скарзі.
Крім того, норми кримінального процесуального права також не наділяють суддю повноваженнями і не передбачають можливості застосування ним способів захисту порушеного права, про застосування яких просить суд адвокат. 
Суддя звертає увагу на те, що:
- кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч. 2 ст. 1 КПК України);
- суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (ч. 3 ст. 26 КПК України).
Суд, з огляду на наведене та з урахуванням вимог зазначених норм матеріального і процесуального права, вимушений констатувати відсутність у нього повноважень для розгляд та вирішення скарги адвоката ОСОБА_4 у межах цього кримінального провадження (кримінальної справи) за правилами кримінального судочинства. 
Разом з тим, суд звертає увагу на те, що порушені у скарзі адвоката питання підлягають розгляд та вирішенню у порядку позовного провадження за правилами адміністративного судочинства, що передбачено, зокрема, вимогами ст. 287 КАС України.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що ця скарга не може бути розглянута і вирішена за правилами кримінального судочинства. 
Суд також враховує те, що з доданих до пояснень державного виконавця ОСОБА_5 документів видно, що 17 лютого 2026 року державним виконавцем винесено постанову про зняття арешту з коштів боржника, а саме рахунку НОМЕР_1 , на який зараховується пенсія. Крім того, державним виконавцем повідомлено, що ним розглянуто заяву ОСОБА_3 від 06 лютого 2026 та надано відповідь за вих № 5124/21.10-26 від 18 лютого 2026 року. Тобто, на момент вирішення судом питання за скаргою адвоката ОСОБА_4 , обставини, які на думку заявника порушували права ОСОБА_3 відсутні. 
За таких обставин та зважаючи на наведені норми матеріального і кримінального процесуального права, керуючись загальними засадами кримінального провадження і положеннями ст. ст. 9, 26, 372, 536 КПК України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність державного виконавця.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА [ІІІ].

Висновки судді [3-1].
Суддя постановив.
У задоволенні скарги представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4  на бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України ОСОБА_5 щодо скасування постанови від 13 листопада 2025 року на звернення стягнення на пенсію боржника як на єдине джерело доходів боржника - відмовити. 
Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження [3-2].
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня отримання її копії шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя          ОСОБА_1