Справа №601/3621/25 
Провадження № 2/601/202/2026 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)

10 березня 2026 року         м. Кременець
Кременецький районний суд Тернопільської області 
в складі: головуючого судді Білосевич Г.С., 
з участю секретаря судового засідання Польової Ж.П., 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременець цивільну справу № 601/3621/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу із відповідачем ОСОБА_2 .. Позивачка посилається на те, що шлюб між нею та відповідачем зареєстровано 28 серпня 2010 року Лосятинською сільською радою Кременецького району Тернопільської області, актовий запис № 05. Під час перебування в шлюбі у подружжя народилося троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданий Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременецького районного управління юстиції Тернопільської області від 01 грудня 2011 року, актовий запис № 238; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданий Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременецького районного управління юстиції у Тернопільській області від 23 грудня 2014 року, актовий запис № 278; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 виданий Кременецьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 29 серпня 2018 року, актовий запис № 131. Між подружжям фактично припинилися шлюбні відносини, шлюб має лише формальний характер. Життя з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, постійні конфлікти та суперечки, що виникають через різні характери. Чоловік та дружина втратили почуття поваги та любові одне до одного. Таким чином несумісність поглядів на життя, а також характерів створюють неможливість подальшого спільного проживання однією сім?єю. За таких обставин збереження шлюбу є неможливим. Позивачка просить розірвати шлюб не надаючи строку на примирення.
Представник позивача подав клопотання про розгляд даної справи у його відсутності. Просить не надавати строк на примирення та не заперечує щодо ухвалення заочного рішення по справі.
Позивачка позов підтримує та просить його задовольнити в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Причини його неявки суду невідомі. Відповідачем відзиву на позов до суду не подано.
Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється.
Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі частини 4 статті 223 та частини 1 статті 281 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлявся про день, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин і не повідомив причини неявки та не подав відзив.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 виданого 28 серпня 2010 року, слідує, що шлюб між сторонами зареєстрований 28 серпня 2010 року Лосятинською сільською радою Кременецького району Тернопільської області, актовий запис № 05. 
Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Виходячи з положень ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 Сімейного кодексу України).
Згідно положень ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Оскільки судом встановлено, що сім`я фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належить надання професійної правничої допомоги.
Згідно з ч. 2 ст. 137 цього Кодексу за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 цього Кодексу розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). 
Встановлено, що 20.11.2025 між позивачем та адвокатом Гурником В. О. укладено договір про надання правничої допомоги № 20/11. Згідно вказаного договору передбачено фіксований розмір гонорару, що становить 7000 грн.
Суд під час вирішення питання про розподіл судових витрат може не тільки за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката, а і за власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами третьою п`ятою та дев`ятою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Аналогічна позиція відображена в п.119 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21.
Таким чином, суд вважає, що розмір гонорару адвоката у сумі 7000 грн. неспівмірний зі складністю справи, яка відповідно до положень ЦПК України є малозначною, розглядається у порядку спрощеного позовного провадження на підставі наявних у справі матеріалів, а також часом, необхідним представнику позивача для вчинення відповідних процесуальних дій.
Враховуючи викладене, суд зазначає, що витрати на професійну правничу допомогу у суму 5000,00 грн. є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру.
В силу вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слід стягнути 1211 грн. 20 коп. сплаченого нею судового збору.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 24, 55, 56, 110, 111, 112 СК України, ст.ст. 19, 81, 133, 141, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

вирішив:
Ухвалити заочне рішення.
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 28 серпня 2010 року Лосятинською сільською радою Кременецького району Тернопільської області, актовий запис № 05.
Стягнути з  ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) суму сплаченого судового збору в розмірі 1211 (тисяча двісті одинадцять ) гривень 20 (двадцять) копійок та 5 000 (п`ять тисяч) витрат на правничу допомогу.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. 

Сторони по справі:

Позивачка: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_6 .

Відповідач: ОСОБА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_5 .

Головуючий: