ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2026 року	справа № 380/11354/25	

Львівський окружний адміністративний суд, у складі судді Карп`як Оксани Орестівни, розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до провідного спеціаліста відділу інспекційної роботи Інспекції ДАБК у м.Львові - Германчук Романа Васильовича, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю про визнання протиправним та скасування припису,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з позовною заявою до провідного спеціаліста відділу інспекційної роботи Інспекції ДАБК у м.Львові - Германчук Романа Васильовича, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю (далі - відповідачі), в якій просить визнати протиправним та скасувати припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності,будівельних норм, стандартів і правил від 20.03.2025 року.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що оскаржуваний припис є протиправним, оскільки виданий за результатами позапланової перевірки, призначеної з порушенням процедури. Зокрема, зазначає, що колективне звернення мешканців уже розглядалося Комісією та було скеровано до Державної інспекції архітектури та містобудування України, тому не могло бути підставою для повторної перевірки Інспекцією. Крім того, вказує, що оголошення, розміщене 25.10.2024 року на офіційному веб-сайті Львівської міської ради, не містило відомостей про замовника (його найменування), щодо якого розглядатиметься звернення, а містило лише адресу багатоквартирного будинку, що унеможливило ідентифікацію позивача як особи, стосовно якої це звернення стосується, та свідчить про недотримання п.7-1 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553 (далі Порядок №553). Також наголошує, що багатоквартирний житловий будинок по вул.Пасічній, 84 прийнятий в експлуатацію 07.07.2023 року з класом наслідків СС3, у зв`язку з чим заходи державного архітектурно-будівельного контролю на таких об`єктах здійснюються виключно Державною інспекцією архітектури та містобудування України через головних інспекторів будівельного нагляду, що виключає повноваження провідного спеціаліста відділу інспекційної роботи Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Германчука Р.В. на проведення позапланової перевірки. Крім того, стверджує про порушення десятиденного строку повідомлення про перевірку, що обмежило його право на захист. Стосовно суті порушень вказує, що не проводив реконструкцію квартири, а лише здійснив часткове перепланування тераси (влаштування навісу без фундаменту). Це підтверджується висновком будівельно-технічної експертизи, згідно з яким проведені роботи не потребують дозвільних документів, не зачіпають несучі конструкції та не впливають на безпеку будинку. Додатково позивач звертає увагу на нечіткість оскаржуваного припису, який не містить конкретних заходів для усунення порушень, що робить його неможливим для виконання. Вважаючи у зв`язку із цим свої права та інтереси порушеними та такими, що потребують захисту, позивач звернувся до суду з даним позовом. Просить задовольнити позов повністю.
Від відповідача, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Свою позицію відповідач обґрунтовує тим, що позапланова перевірка була проведена на підставі колективного звернення мешканців ЖК «Тіфані» та Наказу Міністерства розвитку громад та територій України №332 від 25.02.2025 року, що відповідає вимогам Постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 року №303 в умовах воєнного стану. Інспекція заперечує доводи позивача про відсутність у неї повноважень щодо об`єкта з класом наслідків СС3, посилаючись на ч.8 ст.32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», згідно з якою при здійсненні контролю за самочинним будівництвом орган ДАБК самостійно визначає клас наслідків для конкретної частини об`єкта. Щодо процедурних питань, відповідач зазначає, що десятиденний строк попередження стосується виключно планових перевірок, тоді як при позаплановому заході обов`язок Інспекції обмежується розміщенням інформації на веб-сайті у день початку перевірки, що було виконано. По суті виявленого порушення стверджує, що позивачем проведено саме реконструкцію квартири АДРЕСА_1 шляхом прибудови додаткового приміщення на території тераси з муруванням стін із газоблоків, встановленням віконного блоку та втручанням у несучі та огороджувальні конструкції будинку (зовнішні стіни та дах суміжної секції). Вказані факти підтверджуються матеріалами фотофіксації, на яких зафіксовано використання арматури для з`єднання нових конструкцій із капітальними стінами та прокладання комунікацій. Крім того, зазначає, що висновок експерта №08/25 від 30.04.2025 є неналежним доказом, оскільки базується на застарілих редакціях ДБН, містить відповіді на питання права та ґрунтується на припущеннях через застосування неруйнівних методів дослідження, які не дозволяють встановити реальний стан армування. Стосовно змісту оскаржуваного припису зауважує, що зазначення конкретного заходу усунення порушення призвело б до порушення прав позивача, адже усунення може бути здійснене у різні способи, зокрема шляхом подання повідомлення про початок будівельних робіт або демонтажу відповідних будівельних конструкцій. З огляду на викладене, вважає, що оскаржуваний припис прийнятий на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Просить відмовити в задоволенні позову повністю.
Крім того, просить розглядати справу у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи, однак суд звертає увагу, що бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідності призначення до розгляду справи з викликом її учасників. Аналогічний висновок викладений в ухвалі Великої Палати Верховного суду від 24.01.2020 року у справі №9901/491/19 (11-1189заі19).
При цьому, слід вказати, що Львівським окружним адміністративним судом створено учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи №380/11354/25 шляхом надсилання процесуальних документів. Крім того, кожен з учасників справи може користуватися своїми процесуальними правами та обов`язками, визначеними ст.44 Кодексу адміністративного судочинства України.
А тому, суд вважає, що розгляд цієї справи можливо провести в порядку письмового провадження за наявними в ній матеріалами без виклику учасників справи, відтак у задоволенні клопотання відповідача належить відмовити.
Від позивача надійшли додаткові пояснення, в яких посилається на те, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2025 року у справі №461/3266/25 за тими ж обставинами виконання будівельних робіт на терасі квартири АДРЕСА_2 скасовано постанову Інспекції №18-а від 10.04.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.96 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрито. Зазначає, що суд апеляційної інстанції встановив відсутність у діях ОСОБА_1 складу відповідного адміністративного правопорушення та відсутність у матеріалах справи об`єктивних даних, які б підтверджували його вчинення. А тому, у силу ч.4 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини.
Ухвалою судді від 09.06.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
07.07.2023 року Державною інспекцією архітектури та містобудування України видано сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, реєстраційний номер у Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва - ІУ123230629437, на об`єкт «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими громадськими приміщеннями та підземним паркінгом на АДРЕСА_3 », клас наслідків - СС3.
Позивач ОСОБА_1 на підставі договору міни від 01.09.2023 року є власником квартири АДРЕСА_4 загальною площею 91,5 кв.м, житловою площею 32,6 кв.м. Вказане підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав від 01.09.2023 року, індексний номер 344954097, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2787354346060.
Згідно з технічним паспортом реєстраційний номер НОМЕР_1 , інвентаризаційна справа №287/2023-142, станом на 21.04.2023 року до складу квартири входить тераса площею 13,3 кв.м.
11.10.2024 року до Державної інспекції архітектури та містобудування України надійшла колективна заява мешканців житлового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_5 .
Листом Державної інспекції архітектури та містобудування України №6573/02/13-24 від 23.10.2024 року зазначене звернення направлено до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Львівської міської ради для розгляду в межах повноважень.
25.10.2024 року на офіційному веб-сайті Львівської міської ради розміщено оголошення про розгляд колективної заяви мешканців будинку АДРЕСА_5 .
30.10.2024 року Комісією Інспекції за результатами розгляду колективної заяви складено висновок №2, яким рекомендовано скерувати колективну заяву до Державної інспекції архітектури та містобудування України для вжиття заходів реагування в межах повноважень.
Листом Інспекції №0006-вих-161832 від 11.11.2024 року заяву скеровано до Державної інспекції архітектури та містобудування України. Листом №7433/02/13-24 від 26.11.2024 року Державна інспекція архітектури та містобудування України повернула матеріали за належністю.
18.12.2024 року Комісією Інспекції за результатами повторного розгляду колективного звернення та заяви ОСОБА_1 складено висновок №1, яким рекомендовано проведення позапланової перевірки на об`єкті будівництва за адресою АДРЕСА_6 .
Листом від 30.12.2024 року Інспекція звернулася до Міністерства розвитку громад та територій України з проханням надати дозвіл на проведення позапланової перевірки на вищезгаданому об`єкті будівництва.
Наказом Міністерства розвитку громад та територій України №332 від 25.02.2025 наказано Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Львівської міської ради забезпечити в установленому порядку здійснення позапланових заходів державного архітектурно-будівельного контролю з дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил на об`єктах будівництва за відповідними адресами, серед яких: АДРЕСА_6 .
Наказом начальника Інспекції №23-п від 07.03.2025 року прийнято рішення провести позапланову перевірку будівельних робіт на об`єкті будівництва за адресою: АДРЕСА_6 .
На підставі цього наказу видано направлення №23-пп від 07.03.2025 року для проведення перевірки у період з 07.03.2025 року по 20.03.2025 року. Вказане направлення №23-пп вручено позивачу 10.03.2025 року під час огляду квартири.
10.03.2025 року головним спеціалістом відділу інспекційної роботи Інспекції Германчуком Р.В. здійснено огляд об`єкта будівництва за адресою: АДРЕСА_6 , в ході якого встановлено, що позивачем проведено реконструкцію вищенаведеного об`єкта будівництва шляхом прибудови додаткового приміщення за рахунок частини майданчика тераси квартири.
За результатами позапланової перевірки 20.03.2025 року складено акт №23-пп, протокол про адміністративне правопорушення та оскаржуваний припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.
У приписі зафіксовано, що ОСОБА_1 без дозвільних документів на право виконання будівельних робіт проведено реконструкцію квартири АДРЕСА_1 шляхом прибудови додаткового приміщення за рахунок частини майданчика тераси, що є порушенням п.1 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.5 Порядку виконання підготовчих і будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №466 від 13.04.2011 року.
З метою усунення виявлених порушень позивача зобов`язано протягом двох місяців з дати отримання припису усунути виявлені порушення. Жодних конкретних заходів, шляхів або способу усунення припис не містить. Припис отримано позивачем 02.04.2025 року.
Не погодившись з правомірністю вказаного припису, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Змістом спірних правовідносин є відповідність оскаржуваного припису критеріям, визначеним у ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Вказані обставини та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.
Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.
Частиною 2 ст.19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».
Відповідно до ч.1 ст.41 цього Закону, державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.
Згідно з п.2 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 23.05.2011 року №553 (далі Порядок №553), державний архітектурно- будівельний контроль здійснюється за дотриманням: 1) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; 2) порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи; 3) інших вимог, установлених законодавством.
Відповідно до п.5, 7 вказаного Порядку, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.
Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема: звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.
Пунктом 7-1 Порядку №553 передбачено, що з метою розгляду отриманих звернень фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності (далі - звернення) при органі державного архітектурно-будівельного контролю утворюється комісія щодо розгляду звернень у сфері містобудівної діяльності (далі - комісія).
Комісія здійснює колегіальний розгляд звернень фізичних чи юридичних осіб.
Керівник органу державного архітектурно-будівельного контролю затверджує склад комісії та визначає її чисельність.
До складу комісії входять посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю.
Комісія розглядає звернення протягом десяти робочих днів з дати їх надходження.
Орган державного архітектурно-будівельного контролю не пізніше ніж за чотири дні до дня розгляду заяви повідомляє заявнику та замовнику про час і місце засідання Комісії шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті зазначеного органу та додатково телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у зверненні) або з використанням електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у зверненні, доданих до нього документах). 
У п.12 Порядку №553 визначено обов`язки посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, зокрема: надсилати повідомлення про проведення планової перевірки суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, рекомендованим листом та/або за допомогою електронного поштового зв`язку, зокрема електронного кабінету, або вручати особисто під розписку керівнику суб`єкта містобудування чи його уповноваженій особі із зазначенням дати початку та дати закінчення перевірки не пізніше ніж за десять днів до її початку (абз.6); розміщувати на офіційному веб-сайті органу державного архітектурно-будівельного контролю інформацію про проведення позапланової перевірки в день її початку (абз.7).
Згідно з п.1 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 року №406, встановлено, що не потребують отримання дозвільних документів роботи з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, а також нежилого будинку, будівлі, споруди, приміщення в них, виконання яких не передбачає втручання в огороджувальні та несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування.
Ключовим питанням, яке постало перед судом у цій справі, є правомірність проведення позапланової перевірки за відсутності належного повідомлення суб`єкта містобудування про розгляд звернення Комісією, а також законність вимог припису, який не містить конкретних заходів усунення порушень та винесений без урахування характеру проведених робіт (реконструкція чи перепланування).
Даючи оцінку доводам сторін, суд враховує наступне.
Щодо дотримання порядку прийняття рішення про проведення позапланової перевірки.
Як уже зазначалось судом вище, орган державного архітектурно-будівельного контролю не пізніше ніж за чотири дні до дня розгляду заяви повідомляє заявнику та замовнику про час і місце засідання Комісії (абз.6 п.7-1 Порядку №553).
Матеріалами справи підтверджено, що на офіційному веб-сайті Львівської міської ради 25.10.2024 року розміщено оголошення про розгляд колективної заяви мешканців будинку АДРЕСА_5 , однак зазначене оголошення не містило відомостей про замовника (його найменування), щодо якого розглядатиметься звернення, а містило лише адресу багатоквартирного будинку.
Суд зауважує, що така редакція оголошення унеможливила ідентифікацію позивача як особи, стосовно якої розглядається звернення, і фактично позбавила його права взяти участь у засіданні Комісії та надати свої пояснення. Згідно з усталеною правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постановах від 09.09.2021 року у справі №826/10153/18 та від 26.02.2020 року у справі №826/7847/17, нормами Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку №553, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок проведення позапланового заходу державного архітектурно-будівельного контролю. Лише їх дотримання може бути належною підставою для проведення позапланової перевірки та оформлення її результатів, які створюють для суб`єкта містобудування юридичні наслідки. Невиконання органами державного архітектурно-будівельного контролю вимог законодавця щодо порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.
Відтак, недотримання відповідачем порядку повідомлення позивача про розгляд колективного звернення є процедурним порушенням, оскільки воно нівелює саму мету створення Комісії – забезпечення прозорості та права особи на участь у процесі прийняття рішення, що безпосередньо впливає на її права.
Щодо попереднього повідомлення про проведення позапланової перевірки.
Позивач стверджував, що не був повідомлений про проведення позапланової перевірки за десять днів до її початку із зазначенням дати початку та дати закінчення, як того вимагає п.12 Порядку №553. Натомість, відповідач у відзиві заперечував цей аргумент з посиланням на те, що вимога щодо повідомлення за десять днів стосується планових, а не позапланових перевірок, а для позапланових перевірок достатнім є розміщення інформації в день початку перевірки відповідно до абз.7 п.12 Порядку №553.
Даючи оцінку вказаним доводам, суд враховує, що за своєю структурою п.12 Порядку №553 дійсно містить окремі абзаци, присвячені плановим (абз.6) та позаплановим перевіркам (абз.7).
Водночас, на думку суду, надсилання повідомлення про проведення позапланової перевірки або вручення відповідного направлення має здійснюватися у спосіб, що забезпечує суб`єкту містобудування можливість реалізувати свої права, зокрема право бути присутнім під час перевірки та надати пояснення. Направлення №23-пп від 07.03.2025 року вручено позивачу 10.03.2025 року, тобто на четвертий день дії направлення, що в сукупності з відсутністю належного повідомлення на стадії розгляду колективної заяви Комісією свідчить про порушення процедури, яке обмежило право позивача на захист своїх інтересів.
Щодо змісту оскаржуваного припису, який обмежується вимогою протягом двох місяців з дати його отримання усунути виявлені порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності, без зазначення конкретних заходів, необхідних для такого усунення, та без визначення способу, яким таке усунення має бути здійснене.
Суд зазначає, що відповідно до ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Так, у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 18.05.2023 року у справі №160/23907/21 сформульовано правовий висновок, згідно з яким припис не може містити декларативних (загальних) вимог щодо усунення виявлених перевіркою порушень, а повинен містити перелік конкретних заходів, які необхідно здійснити суб`єкту господарювання для усунення виявлених порушень. Можливість усунення виявлених порушень прямо залежить від чіткого визначення суб`єктом владних повноважень конкретного заходу, варіанту поведінки, яких слід вжити особі для усунення порушень. Спонукання позивача самостійно визначити на підставі невизначених норм, які саме заходи слід вжити для усунення виявлених порушень, може призвести до нового можливого порушення позивачем чинного законодавства, а тому свідчить про протиправність такого припису.
Крім того, у постанові Верховного Суду від 20.04.2022 року у справі №1340/3623/18 зазначено, що припис органу державного нагляду є розпорядчим документом, у якому мають бути наведені конкретні порушення суб`єктом господарювання норм законодавства, які вже мали місце на момент проведення перевірки, та встановлені строки усунення цих порушень. Заходи в приписі керівнику суб`єкта господарювання повинні бути спрямовані на забезпечення ним належних умов своєї діяльності відповідно до вимог нормативно-правових актів і документів, сформульовані конкретно з посиланням на відповідну норму права, порушення якої допущено за висновками контролюючого органу, і в стислій формі. Спосіб усунення порушення, визначений у приписі, повинен узгоджуватись з нормами законодавства, а терміни його виконання мають визначатись у кожному конкретному випадку виходячи з реальних можливостей суб`єкта господарювання, умов його діяльності, кількості, виду і характеру виявлених за наслідками перевірки порушень, надаючи достатній строк, упродовж якого можливе його реальне виконання.
Водночас зміст оскаржуваного у даній справі припису свідчить, що він носить загальний характер без конкретизації того, що приписується (вимагається) зробити особі, якій він вноситься. З припису не є зрозумілим спосіб усунення порушень та яким шляхом їх необхідно усунути позивачу, на думку контролюючого органу, а також відповідно до положень якої норми права необхідно діяти при такому усуненні.
Наведена у відзиві позиція Інспекції про те, що зазначення конкретного заходу усунення порушення у приписі становило б порушення законних прав позивача через можливість обрання різних способів усунення (подання повідомлення про початок будівельних робіт або демонтаж будівельних конструкцій), не спростовує вищевикладених висновків, а навпаки – підтверджує правову невизначеність оскаржуваного акта.
Таким чином, суд приходить висновку, що відсутність у приписі конкретних заходів та чіткого алгоритму дій свідчить про його невідповідність критеріям обґрунтованості та визначеності, що є самостійною підставою для визнання такого акта індивідуальної дії протиправним та його скасування.
Щодо наявності складу порушення, покладеного в основу припису, суд враховує, що вказані обставини уже досліджувались судом у справі №461/3266/25 за позовом ОСОБА_1 до начальника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Павлишина Тараса Ігоровича, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю про скасування постанови по справi про адмiнiстративне правопорушення №18-а вiд 10.04.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адмiнiстративної вiдповiдальностi за ч.5 ст.96 КУпАП у видi штрафу у розмiрi 10200,00 грн.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2025 року у справі №461/3266/25 скасовано постанову Інспекції №18-а від 10.04.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.96 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрито.
У мотивувальній частині цієї постанови суд апеляційної інстанції встановив, що матеріали справи не містять доказів щодо умислу позивача на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.96 КУпАП, щодо виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт, а у діях позивача відсутній склад відповідного адміністративного правопорушення.
За приписами ч.4 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
З огляду на викладене, обставини щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу порушення, передбаченого ч.5 ст.96 КУпАП (виконання робіт без повідомлення), є встановленими судовим рішенням, що набрало законної сили. Вказане додатково підтверджує безпідставність висновків відповідача, покладених в основу оскаржуваного припису, щодо виконання позивачем будівельних робіт з порушенням п.1 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.5 Порядку виконання підготовчих і будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №466 від 13.04.2011 року.
Окрім того, в матеріалах справи міститься висновок судового експерта Лібича А.М., який має свідоцтво №1833, видане Центральною експертно-кваліфікаційною комісією Міністерства юстиції України від 28.10.2016 року, з правом проведення будівельно-технічних експертиз за спеціальностями 10.6, 10.7, 10.10.
Судом встановлено, що за результатами будівельно-технічної експертизи, проведеної судовим експертом Лібичем А.М. на замовлення позивача, складено висновок №08/25 від 30.04.2025 року. Згідно з цим висновком, виконані будівельні роботи на терасі квартири АДРЕСА_1 належать до робіт із частковим переплануванням з метою покращення умов експлуатації та захисту частини відкритої тераси від зовнішніх впливів, факту втручання в огороджувальні та несучі конструкції багатоквартирного житлового будинку №84-А не виявлено, виконані роботи не впливають на міцність, надійність, довговічність та експлуатаційну безпеку будинку. Поряд з тим, вказано, що відповідно до п.1 Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 року №406, не потребують документів роботи з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, виконання яких не передбачає втручання в огороджувальні та несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування.
Щодо заперечень відповідача стосовно застосування експертом неруйнівного методу дослідження, суд вважає їх необґрунтованими. Відповідно до ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача. Проте, усупереч вказаній процесуальній вимозі, суб`єктом владних повноважень не надано жодного альтернативного висновку експерта або інших належних доказів, які б спростовували висновки експертизи №08/25. Сама лише незгода з методологією дослідження, без надання доказів протилежного, не може бути підставою для відхилення висновку.
Згідно зі ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 90 цього Кодексу.
Принагідно, суд зазначає, що фотофіксація, додана до акта перевірки, сама по собі без відповідних експертних вимірів та розрахунків не може слугувати достатнім доказом втручання в огороджувальні або несучі конструкції. У постанові Верховного Суду від 29.04.2020 року у справі №742/1756/17 та від 15.05.2020 року у справі №813/1885/16 викладено правовий висновок про те, що реконструкцією можуть вважатися будівельні роботи, у результаті яких здійснюється зміна основних техніко-економічних показників, забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, поліпшення умов експлуатації. При цьому зазначені зміни та удосконалення мають бути наслідком зміни геометричних розмірів та/або функціонального призначення об`єкта будівництва.
Утім, матеріалами справи не підтверджено зміни основних техніко-економічних показників квартири №142 (загальна площа 91,5 кв.м).
Суд враховує, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення контролюючим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Верховний Суд уже роз`яснював, що вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та, зокрема, судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень. І навпаки, не наведення мотивів прийнятих рішень «суб`єктивізує» акт державного органу і не дає змоги суду встановити дійсні підстави та причини, з яких цей орган дійшов саме таких висновків, надати їм правову оцінку, та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність рішення (наприклад, постанови Верховного Суду від 10.04.2020 року у справі №819/330/18, від 23.06.2022 року у справі №640/1312/20).
Таким чином, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.
Аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав процесуального обов`язку доказування правомірності свого рішення. Враховуючи встановлені судом факти порушення порядку розгляду колективного звернення мешканців будинку, відсутності у змісті оскаржуваного припису конкретних заходів усунення виявлених порушень та характеру фактично виконаних позивачем робіт як часткового перепланування, що не передбачає втручання в огороджувальні та несучі конструкції, оскаржуваний припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 20.03.2025 року не відповідає критеріям, визначеним у ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим такий слід визнати протиправним та скасувати.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.
Щодо судового збору, то ураховуючи, що суд ухвалює рішення на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, а також зважаючи на документальне підтвердження понесених позивачем витрат у вигляді судового збору на суму 1211,20 грн, наявні підстави для їх стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 134, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до провідного спеціаліста відділу інспекційної роботи Інспекції ДАБК у м.Львові - Германчук Романа Васильовича, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю про визнання протиправним та скасування припису задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 20.03.2025 року, виданий провідним спеціалістом відділу інспекційної роботи Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Германчуком Романом Васильовичем.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю (місцезнаходження: вул.Угорська, 7-А, м.Львів, 79034; код ЄДРПОУ: 40181003) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_7 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) судовий збір, сплачений за подання цього позову, в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя	Карп`як Оксана Орестівна