РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2026 року
місто Чернігів

Справа №735/1286/25
Провадження №2/751/224/26

Новозаводський районний суд міста Чернігова
у складі: головуючого судді Ченцової С.М. 
секретар судового засідання Барбаш М.В.
учасники справи:
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»
представник позивача – Усенко Михайло Ігорович
відповідач – ОСОБА_1 
представник відповідача – Чепурна Наталія Вікторівна
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача. 
ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №101561893 від 10.08.2024 року у розмірі 35457 гривень 22 копійок та судових витрат. 
Позовні вимоги обґрунтовують тим, що 10.08.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладений договір про споживчий кредит № 101561893, за умовами
якого відповідачу надано кошти у розмірі 5000 гривень, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів, можливих штрафних санкцій. Кредитор умови кредитного договору виконав, перерахував кошти на банківську карту вказану в Особистому кабінеті відповідача. Відповідачем не сплачені кредитні кошти, комісії та проценти за користування кредитом у строк встановлений кредитним договором. 
24.12.2024 між первісним кредитором та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги №115-МЛ/Т, відповідно до якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набув статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, визначених у реєстрі боржників, включно з правом вимоги за кредитним договором №101561893 від 10.08.2024 року.
Зазначає, що відповідач має непогашену заборгованість в сумі 35457 гривень 22 копійок, з яких: 5000 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 23683 гривні 02 копійки – заборгованість за відсотками, 575 – заборгованість за комісією та 6199 гривень – заборгованість по неустойці.

12.11.2025 року в системі «Електронний суд» представник відповідача Чепурна Н.В. надіслала відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову (а.с.42-47).
Заперечення обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 коштів від ТОВ «Мілоан» не отримував, жодних договорів, у тому числі електронних не укладав. Вказала, що з 24.02. 2023 року по теперішній час, у тому числі в серпні 2024 року, у період укладення Договору №101561893 від 10.08.2024 року, ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах України в Миколаївській області. На початку серпня 2024 року невідомі особи, шляхом викрадення з автомобіля, незаконно заволоділи майном відповідача, а саме мобільним телефоном та документами, у тому числі банківськими картками. Вважає, що внаслідок неправомірних дій, зловмисники отримали доступ до його особистих даних у додатку «Дія» та «Приват 24», що дозволило укласти договір з ТОВ «Мілоан» від імені відповідача та отримати кошти на рахунок. Відповідач, перебуваючи на військовій службі, не міг одразу звернутися до поліції за фактом викрадення майна. За фактом звернення ОСОБА_1 від 19.09.2024 до ЄРДР внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та розпочато досудове розслідування. Вважає, що ОСОБА_1 , військовослужбовцю, який з 24.02.2023 року по теперішній час проходить військову службу у Збройних Силах України, є учасником бойових дій, безпідставно нараховані проценти та пеня, тому позовні вимоги в цій частині не підлягають до задоволення. 

22.12.2025 року в системі «Електронний суд» від представника позивача ОСОБА_2 надійшла відповідь на відзив (а.с.61-65)
Представник позивача додатково зазначає, що при укладенні договору позичальник підтвердив, що інформація щодо порядку видачі, суми кредиту, комісії, річної процентної ставки, строку кредиту, правила надання фінансових послуг йому надані з дотриманням вимог законодавства про захист прав споживачів та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. Представник позивача зауважив, що у позивача виникає сумнів, що дане кримінальне правопорушення дійсно існувало, оскільки відповідач уклав договір з товариством, яке ідентифікувало його особу, але обов`язок свій щодо повернення кредиту не виконав. Відкрите кримінальне провадження не доводить, що стосовно відповідача дійсно було скоєно кримінальне правопорушення. До того часу, поки не винесено вирок суду про крадіжку особистих речей та шахрайських дій, вчинених щодо ОСОБА_1 , кредитний договір № 101561893 від 10.08.2024 року вважається таким, що укладений правомірно відповідачем. Тобто, даний кредитний договір не визнаний недійсним, що дає право ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», як правонаступнику за Договором відступлення прав вимоги № 115-МЛ/Т від 24.12.2024 року звертатись до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором.
24.12.2025 року представник відповідача через систему «Електронний суд» направила заперечення (а.с. 69-72)
Представник зазначила, що ОСОБА_1 наголошує на тому, що будь-яких коштів від ТОВ «Мілоан» не отримував, жодних договорів, в тому числі в електронному вигляді він не укладав та не підписував, електронного підпису або електронного цифрового підпису не отримував, і про існування спірного договору дізнався після отримання ухвали суду від 29.10.2025 про відкриття провадження у даній справі.
Позивачем не долучено до матеріалів справи будь-яких доказів, які прямо чи опосередковано свідчать, що електронний підпис (або ідентифікатор) належить саме відповідачу, не додано доказів що особа була належним чином ідентифікована під час реєстрації в системі фінансової установи, що допомагає встановити, що саме ОСОБА_1 створив цей обліковий запис, з якого відбувалося подальше укладення договору, не надано доказів того, що одноразовий ідентифікатор був надісланий саме на фінансовий номер телефону, який належить особі. 
Відповідач заперечує щодо стягнення з нього витрат на правничу допомогу в розмірі 8000 гривень, адже такий розмір є занадто завищеним та не відповідає складності справи, в тому числі враховуючи ціну позову. Розмір заявлених представником позивача витрат на правничу допомогу є непропорційним до предмету спору. 

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі 
Ухвалю Коропського районного суду Чернігівської області від 03.10.2025 року цивільну справу передано за підсудністю до Новозаводського районного суду міста Чернігова.
Ухвалою судді від 29.10.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 
У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належно, до суду представником надіслано заяву про розгляд справи без представника банку, позов підтримує , проти заочного рішення не заперечує. 
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належно.
У судовому засіданні представник відповідача Чепурна Н.В. заперечила щодо задоволення позовних вимог пославшись на позицію викладену у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив. Крім того, просить врахувати інформацію надану на запит суду щодо картки емітованої на ім`я ОСОБА_1 та рух коштів по рахунку. 
Суд, відповідно до положень ч.1 ст. 244 ЦПК України, 31.03.2026 року оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення, відклав ухвалення та проголошення судового рішення, оголосив дату та час його проголошення 06.04.2026 року о 16 годині 50 хвилин.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
10.08.2024 року шляхом заповнення заяви на отримання кредиту ОСОБА_1 ініціював укладення договору. Цією ж заявою відповідач підтвердив достовірність вказаних даних. Таким чином, 10.08.2024 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №101561893, відповідно до якого відповідачу, шляхом безготівкового переказу на рахунок з використанням банківської картки НОМЕР_1 надається кредит у розмірі 5000 гривень, строком на 345 днів, до 21.07.2025; за користування кредитом позичальнику нараховуються відсотки за фіксованою процентною ставкою у розмірі 1,15% в день. Пунктом 1.5.1. договору передбачена комісія за надання кредиту у розмірі 575 гривень, яка нараховується за ставкою 11.50% від суми кредиту, одноразово в момент видачі. Згідно з графіком платежів, який є додатком №1 до договору про споживчий кредит №101561893 від 10.08.2024 загальна вартість кредиту становить 24874 гривні.
Відповідно до довідки ТОВ «Мілоан» договір про споживчий кредит підписаний ОСОБА_1 10.08.2024 о 02 год 39 хв за допомогою одноразового ідентифікатора 263034, який був направлений на один з контактних номерів телефонів, які позичальник вказав у додаткових контактних даних позичальника для взаємодії за кредитним договором, а саме на номер НОМЕР_2 . 
Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме перерахував грошові кошти в обсязі та у строк визначені умовами кредитного договору шляхом перерахування в безготівковій формі на рахунок позичальника 5000 гривень, що підтверджується копією платіжного доручення 93857810 від 10.08.2024.
Відповідно до п. 4.1. Розділу 4 Договору у разі прострочення позичальником зобов`язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або комісії та/або інших платежів згідно умов цього договору та графіку платежів , Позичальник зобов`язаний сплатити на користь кредитодавця штраф у розмірі 700 гривень за кожний випадок порушення зобов`язання зі сплати платежів у визначені графіком платежів дати, якщо порушення відповідної дати платежу триває більш ніж 6 днів.
Відповідно до п. 4.2. Розділу 4 Договору у разі прострочення позичальником зобов`язань з повернення кредиту кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку сплати чергового платежу має право нарахувати за ставкою 551% річних в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. 
24.12.2024 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали договір №115-МЛ/Т про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» передало, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» прийняло права грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Таким чином, відповідно до копії реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №115-МЛ/Т від 24.12.2024 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №101561893 від 10.08.2024 на загальну суму 20695 гривень, з яких: сума заборгованості по кредиту – 4200 гривень; сума простроченої заборгованості – 800 гривень; сума заборгованості по процентам за користування кредитом – 58 гривень 80 копійок; сума простроченої заборгованості по процентам – 8862 гривні, сума заборгованості по комісії за надання кредиту за увесь строк кредитування – 350 гривень; сума простроченої заборгованості по комісії за надання кредиту – 225 гривень; сума заборгованості по неустойці – 6199 гривень 20 копійок.
Відповідно до п.6.3 договору відступлення новий кредитор заміняє кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та набуває всіх прав кредитора за цими кредитними договорами. Разом з правом вимоги до нового кредитора переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі та на умовах що існували на момент переходу цих прав.
Станом на дату подання позовної заяви заборгованість за кредитним договором за кредитним договором № 101561893 від 10.08.2024 року не погашена та відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» за період з 25.12.2024 по 21.07.2025 становить 35457 гривень 22 копійки, а саме: залишок по тілу кредиту – 5000 гривень; залишок по відсотках – 23683 гривні 02 копійки; залишок по комісії – 575 гривень; неустойка – 6199 гривень 20 копійок. 
Згідно з листом АТ «АКЦЕНТ-БАНК» від 26.02.2026 року №20.1.0.0.0/7-20260224/0126, картка №5169155117721165 емітована на ім`я ОСОБА_1 . З наданої інформації про рух коштів по рахунку ОСОБА_1 вбачається, що 10.08.2024 року було здійснено операцію на суму 5000 гривень (номер документа 327923_2_125091.128).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін.
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Матеріали справи свідчать про те, що кредитний договір укладений в електронній формі.
Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Також, відповідно до ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З урахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».
Порядок укладення електронного договору передбачено нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Також, у ст. 12 цього Закону, зазначено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно із ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. 
Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідач підписуючи договір № 101561893 від 10.08.2024 року, підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Згідно із ч. 1, 3 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. 
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина 1 статті 1078 Кодексу).
Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Отже, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», як новий кредитор, набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 101561893 від 10.08.2024 року.
Відповідно до статей 1048-1052, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором.
Із змісту статті 1054 ЦК України слідує, що за кредитним договором, банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Частинами 1 та 2 статті 612 ЦК України визначено,що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Представник відповідача зазначає, що відповідач ОСОБА_1 є військовослужбовцем та проходить військову службу з 24.02.2023 року по 15.04.2024 року у ВЧ № НОМЕР_3 з 16.04.2024 року по теперішній час у ВЧ № НОМЕР_4 , відтак нарахована позивачем заборгованість по відсоткам стягненню не підлягає.
Згідно з копією військового квитка серії НОМЕР_5 , з 27.02.2023 року 15.04.2024 року ОСОБА_1 перебував на військовій службі за контрактом у ВЧ НОМЕР_6 , з 16.04.2024 року по теперішній час ОСОБА_1 проходить службу у ВЧ НОМЕР_4 , що підтверджується довідкою т.в.о. начальника штабу – заступника командира ВЧ НОМЕР_4 .
Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», який відповідно до Конституції України, визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», дія цього Закону поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, державних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями, Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, розвідувального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (далі - військових формувань, правоохоронних та розвідувальних органів), які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань, правоохоронних та розвідувальних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, у тому числі на території держави-агресора, під час їх безпосередньої участі у здійсненні та/або забезпеченні здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією проти України, а також на членів їх сімей.
Частиною 6 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено види військової служби: базова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів та закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти), а також закладів фахової передвищої військової освіти; військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» , особливий період – це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.
17.03.2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», в Україні розпочав діяти особливий період.
Відповідно до Указу Президента України від 14.04.2014 року № 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки та оборони України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози та збереження територіальної цілісності України» на території Луганської та Донецької областей розпочато антитерористичну операцію.
Національний банк України у листі від 02.09.2014 року № 18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.
Із відомостей про щоденні нарахування та погашення, а також інформації з розрахунку заборгованості за кредитним договором №101561893 слідує, що нарахування процентів здійснювалося у період з 11.08.2024 року по 20.07.2025 року. 
Відповідно до військового квитка ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за контрактом з 27.02.2023 року по теперішній час.
Відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правий захист військовослужбовців і членів їх сімей», військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.
Отже, на вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники або ж військовослужбовці, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що на відповідача не поширюється дія ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» на час дії кредитного договору, у зв`язку з чим наявні правові підстави для стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом.
Проте, дослідивши докази у справі, суд не погоджується із розміром суми, яка підлягає стягненню, в частині розрахунку суми заборгованості за нарахованими відсотками з таких підстав.
Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Одночасно, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Верховний Суд у постанові від 09 серпня 2023 року у справі № 201/6750/16 наголосив, що при визначенні розміру заборгованості відповідача, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази (у цьому випадку складений позивачем/відповідачем розрахунок заборгованості та його правильність), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю або частково зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок, що є процесуальним обов`язком суду.
Відповідно до умов договору загальний строк кредитування становить 345 днів, з 10.08.2024 по 21.07.2025.
Відповідно до розрахунку позивача, відсотки нараховані за період з 10.08.2024 до 20.07.2025 (у межах заявлених позовних вимог) за процентною ставкою 511,00 % річних (п.1.5.2 договору), що становить 1,4 % в день.
Згідно з ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Зміни до вказаної статті набули чинності з 24.12.2023 відповідно до Закону України №3498-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».
При цьому статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, натомість відповідачу нараховувалися відсотки понад 1% в день (1,4%).
Процентна ставка позивачем не змінювалася відповідно до змін у Законі і нарахування здійснювалося всупереч законодавству.
Враховуючи, що самим Законом України від 22.11.2023 №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» передбачено те, що він набирає чинності 24.12.2023 року, а кредитний договір було укладено 10.08.2024, тобто після набрання чинності цим Законом, до спірних правовідносин підлягає застосуванню ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування».
Також суд враховує, що пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту.
Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Договір про споживчий кредит № 101561893 укладено 10.08.2024, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», а тому умова договору щодо встановлення денної процентної ставки на рівні 1,4% є нікчемною в силу положень ч.5 ст.8 та ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування».
Отже, розрахунок заборгованість за відсотками необхідно здійснювати за процентною ставкою 1 % в день. За період з 10.08.2024 до 21.07.2025 (у межах заявлених позовних вимог) розмір відсотків становить 17250 гривень (5000х1%х345 дні).
З огляду на зазначене, позов у частині стягнення відсотків підлягає частковому задоволенню.
Щодо вимог про стягнення з відповідача неустойки та відсотків нарахованих за порушення грошового зобов`язання в розмірі 6199 гривень 20 копійок, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Відповідно до п. 4.2 договору, у разі прострочення позичальником зобов`язань з повернення кредиту (частини кредиту згідно графіку платежів), кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку сплати чергового платежу згідно графіку платежів, має право (не обов`язок) нарахувати проценти за ставкою 511% річних в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених статтею 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні частини другої статті 625 ЦК України. Нарахування процентів відбувається (якщо кредитодавцеь скористався правом) щоденно на суму простроченої заборгованості за кредитом. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимог кредитодавця.
Відповідно до п.4.2 договору нараховано відсотків за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України, у розмірі 6199 грн 20 коп.
Разом з тим, відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Суд зазначає, що відповідні положення процитованої норми стосуються звільнення від обов`язків сплачувати на користь кредитодавця неустойку, штраф, пеню та інших платежів за прострочення виконання договору у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє дотепер.
Відтак позивачем не враховано вказаних норм перехідних положень ЦК України та протиправно здійснено нарахування штрафу в розмірі 6199 гривень 20 копійок за порушення зобов`язання та відсотків за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. А тому позов у цій частині не підлягає задоволенню.
З урахуванням встановлених обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку про невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявності в нього боргових зобов`язань перед позивачем, який набув прав вимоги за вказаним кредитним договором за договором відступлення прав вимоги, а тому вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги в сумі 22825 гривень, що складається із: простроченого тіла кредиту 5000 гривень, прострочених відсотків 17250 гривень та комісії 575 гривень. 

V. Розподіл судових витрат
Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України.
За правилами ч. 1, 2 цієї статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати, судовий збір, які відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог, у сумі 1559 гривень 38 копійок (2422,40х22825/35457,22).
Згідно пункту 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно із частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Представником позивача надано суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу договір № 0107 про надання правової допомоги від 01.07.2025 року, укладений між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та адвокатським об`єднанням «Апологет», детальний опис наданих послуг до акту №Д/3031 від 19.09.2025 року, акт №Д/3031 наданих послуг (правової (правничої) допомоги), відповідно до якого вартість наданих послуг складає 8000 гривень.
Суд, з урахуванням складності справи, спрощеного порядку її розгляду, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, часткового задоволення позову у розмірі 22825 гривень, стягненню з відповідача підлягають витрат на правничу допомогу пропорційно до задоволених вимог у розмірі 5149 гривень 87 копійок (8000х22825/35457,22).
На підставі наведеного, керуючись статтями 509, 512, 514, 525, 526, 530, 610-612, 625-627, 638, 1050, 1054, 1077, 1081 ЦК України, статтями 13, 43, 76-81, 141, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №101561893 від 10.08.2024 року в розмірі 22825 гривень. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судовий збір у розмірі 1559 гривень 38 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5149 гривень 87 копійок. 
Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (79029, Львівська обл., м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корп. 28, 3-й поверх, код ЄДРПОУ 35234236); 

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_7 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ). 

Суддя: С.М. Ченцова