УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд

Справа № 295/559/26	Головуючий у 1-й інст. Довгалюк Л. В.	
Категорія 124	Доповідач Миколайчук П.В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2026 року	м. Житомир	

Суддя Житомирського апеляційного суду Миколайчук П.В.,
із секретарем судового засідання Журавською Д.П.,
за участю представника КП «Житомиртеплокомуненерго» Баса А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Житомира справу за апеляційною скаргою представника КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради Баса Андрія Миколайовича на постанову Богунського районного суду міста Житомира від 09 лютого 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст постанови суду першої інстанції
Постановою Богунського районного суду міста Житомира області від 09 лютого 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 665,60 грн.
Відповідно до постанови про адміністративне правопорушення, 08.01.2026 о 00 годин 53 хвилини у м. Житомирі по вул. Чуднівській, 81/2 ОСОБА_1 , керуючи т/з Isuzu державний номерний знак НОМЕР_1 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зміг зреагувати на її зміну, перед виїздом із прилеглої території не надав переваги у русі автомобілю ЗАЗ, державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 10.2 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Суть апеляційної скарги
На постанову Богунського районного суду міста Житомира від 09 лютого 2026 року представником КП «Житомиртеплокомуненерго» ЖМР Басом А.М. подано апеляційну скаргу, в якій порушується питання про скасування постанови суду та звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю, обмежившись усним зауваженням.
В апеляційній скарзі представник КП «Житомиртеплокомуненерго» ЖМР Бас А.М. вважає постанову необгрунтованою, винесеною із неправильним застосуванням норми матеріального права та неповним урахуванням обставин справи.
Апелянт вказує, що ОСОБА_1 повністю визнав свою провину, щиро розкаявся, не намагався уникнути відповідальності, залишався на місці ДТП, сприяв працівникам поліції у з`ясуванні обставин справи, претензій з боку іншого учасника пригоди немає, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, має багаторічний стаж керування транспортними засобами, позитивно характеризується за місцем роботи, вчинив дрібне адміністративне правопорушення вперше, працює водієм спеціального вантажного аварійно-ремонтного транспортного засобу в КП «ЖТКЕ» ЖМР та в день події протягом тривалого часу був залучений до ліквідації аварії на теплових мережах та повертався з робочого завдання у нічний час. Крім того, у ніч з 8 на 9 січня 2026 спостерігався снігопад, ожеледиця та погана видимість. Вказані обставини не звільняють від відповідальності, однак мають бути враховані як пом`якшуючі. 
Бас А.М. вважає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху не може бути малозначним.
Суд, на його думку, також не врахував позицію роботодавця ОСОБА_1 , який не має претензій до нього, та специфіку посади ОСОБА_1 , оскільки застосування стягнення може призвести до негативних наслідків для виконання підприємством функцій з ліквідації аварійних ситуацій у сфері теплопостачання, тому що підприємство буде змушене застосувати до працівника дисциплінарні заходи, що унеможливлять його роботу на даному транспортному засобі.
Крім того, представником КП «Житомиртеплокомуненерго» заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки скарга було подана в межах строку, однак була повернута через відсутність документів, що підтверджували повноваження представника. Постанову Житомирського апеляційного суду від 26.02.2026 було отримано 09.03.2026. 

Позиції учасників справи 
В судовому засіданні Бас А.М. підтримав апеляційну скаргу, пояснив, що ОСОБА_1 керував великою аварійною машиною, був втомлений, вночі не побачив автомобіль Ланос, водій якого втік з місця ДТП. Вина ОСОБА_1 є, але є і вина водія Ланоса, штраф є досить значним для ОСОБА_1 , а тому є підстави для закриття в зв`язку з малозначністю.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, а тому суд, відповідно до вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважав за можливе слухати справу за відсутності ОСОБА_1 .

Мотиви апеляційного суду
Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.
Перевіривши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представника КП «Житомиртеплокомуненерго» ЖМР Баса А.М., вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши доводи апеляції вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений ПДР, затвердженими постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001.
Згідно з п. 1.10 ПДР, дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.
Пунктами 1.3 і 1.9 ПДР передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п. 2.3 б ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є суспільні відносини в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Диспозиція статті 124 КУпАП є бланкетною, оскільки містить посилання на ПДР.
Виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає (п. 10.2 ПДР).
Об`єктивною ознакою правопорушення, що відбиває шкідливість неправомірної поведінки особи для суспільства, заподіяння або реальну загрозу заподіяння істотної шкоди, є також суспільна небезпека вчиненого проступку.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суд першої інстанції встановив, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 561596 від 08.01.2026, схемою місця ДТП, на якій графічно зображено місце зіткнення транспортних засобів та зафіксовано отримані автомобілями механічні пошкодження від 08.01.2026; письмовими поясненнями ОСОБА_3 , за змістом яких останній пояснив, що водій т/з Isuzu, державний номерний знак НОМЕР_1 , виїжджаючи з прилеглої території на вул. Чуднівська, не переконався в безпечності руху, здійснив зіткнення з його автомобілем, ОСОБА_1 ; відтвореним відеозаписом, на якому зафіксовано обстановку на місці події після вчинення ДТП та іншими матеріалами справи.
В апеляційній скарзі представник КП «Житомиртеплокомуненерго» ЖМР Бас А.М. вину за вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та обставини справи не оскаржує, але просить звільнити останнього від адміністративної відповідальності за малозначністю та обмежитись усним зауваженням.
Переглядаючи в порядку ст. 294 КУпАП справу, в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про відмову в застосуванні ст.22 КУпАП у даному випадку відповідає виховній меті покарання.
У рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.
Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (стаття 23 КУпАП).
Відповідно до статті 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням. 
У рішенні «Вєренцов проти України» ЄСПЛ вказав на необхідність «якості закону». Оскільки ст. 124 КУпАП передбачає обов`язкову наявність шкоди (матеріальний склад), застосування ст. 22 КУпАП (яка за своєю суттю передбачає відсутність або мізерність шкоди) створює правову невизначеність. Тому, не можна вважати малозначним те, що вже завдало реальних збитків майну.
Апеляційний суд бере до уваги, що ОСОБА_1 було призначено мінімальне покарання, тобто судом першої інстанції вже було враховано всі обставини справи, характер ДТП і в тому числі - визнання водієм вини та відсутність майнових претензій від інших осіб.
Що стосується інших доводів апелянта, то вони зводяться до того, що ОСОБА_1 належним чином виконав свої обов`язки водія після події ДТП, передбачені ПДР, але ці обставини не є тими підставами, що зобов`язують суд застосувати положення ст. 22 КУпАП.
Отже, переглядаючи в порядку ст. 294 КУпАП справу, в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи та не суперечить наявним в матеріалах справи доказам, внаслідок чого судом першої інстанції прийнято рішення з належним з`ясуванням всіх обставин справи та обґрунтуванням своїх висновків.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради Баса Андрія Миколайовича - задовольнити ста поновити строк на апеляційне оскарження постанови Богунського районного суду міста Житомира від 09 лютого 2026 року.
Апеляційну скаргу представника КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради Баса Андрія Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду міста Житомира від 09 лютого 2026 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя	П. Миколайчук